Справа № 560/13290/25
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 серпня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування періодів роботи позивача в районах Крайньої Півночі на пільгових умовах (із розрахунку рік за півтора року) у відповіді від 24.01.2025 та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 73 від 01.04.2024.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача:

- періоди роботи з 05.06.1982 по 23.01.1985, з 26.08.1985 по 02.12.1985, з 02.12.1985 по 16.12.1989, з 18.12.1989 по 15.05.1991, з 20.05.1991 по 18.11.1991, з 23.11.1991 по 06.02.1995 в районах Крайньої Півночі, у пільговому обчисленні один рік роботи як один рік і шість місяців з дати призначення пенсії, а саме з 12.02.2009 та здійснити відповідний перерахунок пенсії;

- період роботи з 20.02.1995 по 25.11.1999 в районах Крайньої Півночі, у пільговому обчисленні один рік роботи як один рік і шість місяців з 01.04.2024 та здійснити відповідний перерахунок пенсії.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.08.2025 позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви позивачеві необхідно було усунути шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду разом із доказами в їх обґрунтування.

До суду надійшла заява позивача, в якій просить поновити строк на звернення до суду.

Зазначає, що відповідно до виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №2098(24), ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КНП "Хмельницький обласний серцево-судинний центр" у квітні-травні 2024 року.

З грудня 2022 року по теперішній час позивач перебуває на обліку в КП "Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова" з діагнозом: змішаний тривожно-депресивний розлад.

Надав довідки про те, що звертався до сімейного лікаря та профільних спеціалістів, зокрема: 21.04.2022, 08.08.2023, 05.12.2023, 02.01.2024, 23.02.2024, 18.04.2024, 18.10.2024, 26.12.2024, 12.02.2025, 03.02.2025, 24.04.2025, 14.05.2025, 18.06.2025, 24.06.2025.

Крім того, у заяві вказується на значне погіршення стану здоров`я дружини, яка: з 28.02.2021 по 05.03.2021 перебувала на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні з діагнозом COVID-19; з 26.04.2022 по 11.05.2022 проходила стаціонарне лікування в КНП "Хмельницький обласний протипухлинний центр".

Позивач також вказує, що перебуває у постійному стані тривоги за здоров`я своєї дружини, має хронічні захворювання серцево-судинної системи, у зв`язку з чим неодноразово звертався за медичною допомогою для коригування лікування та тривалий час перебуває під наглядом лікаря-психіатра.

Позивач зазначає, що про порушення своїх прав дізнався лише після отримання відповіді від відповідача від 14.01.2025.

Щодо цієї заяви суд зазначає та враховує наступне.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Предметом спору у даній справі є, зокрема, вимога позивача про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.04.2024, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату пенсії, починаючи з 12.02.2009 та з 01.04.2024.

Водночас з цим позовом позивач звернувся 28.07.2025 (відповідно до поштового штемпеля на конверті, у якому надіслано позовну заяву), тобто з пропуском строку, передбаченого статтею 122 КАС України.

Отже, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З урахуванням положень статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Верховний Суд у постанові від 24.02.2021 у справі №540/2097/18 виклав правову позицію, що юридична необізнаність не може визнаватися тією непереборною обставиною, явищем чи фактором, що завадили позивачу з дотриманням установлених законом строків звернутися до суду з позовом.

Суд зазначає, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Отже, отримання позивачем листа відповідача від 14.01.2025 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку.

Суд також зазначає, що факт перебування позивача з грудня 2022 року по теперішній час на обліку у лікаря-психіатра в КП "Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова", не свідчить про відсутність можливості у позивача звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Долучені до заяви про поновлення строку звернення до суду копії довідок про те, що позивач звертався до сімейного лікаря та профільних спеціалістів, зокрема: 21.04.2022, 08.08.2023, 05.12.2023, 02.01.2024, 23.02.2024, 18.04.2024, 18.10.2024, 26.12.2024, 12.02.2025, 03.02.2025, 24.04.2025, 14.05.2025, 18.06.2025, 24.06.2025 теж не свідчать про отримання позивачем медичних послуг в умовах стаціонару, а тому не є підставою для визнання причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом поважними.

Доказів того, що хвороба дружини, на яку позивач також посилається як на одну з підстав поважності пропуску зазначеного строку, безперервно тривала протягом усього періоду та об`єктивно унеможливлювала звернення до суду протягом цього строку, матеріали справи не містять.

Також суд зазначає про те, що у випадку, коли позивачем не наведено обґрунтованих аргументів та переконливих доказів, які могли б свідчити про об`єктивну неможливість вчинення ним всіх необхідних і можливих дій щодо реалізації процесуальних прав у передбачені процесуальним законом строки, застосування судами передбачених законом наслідків пропущення строків звернення до суду, не є порушенням права особи на доступ до суду.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2024 року у справі №140/9165/23.

Таким чином, обставини якими позивач обґрунтовує поважність пропуску строку звернення до суду, суд вважає неповажними. Належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, суду не надано.

Відповідно до частини 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що слід продовжити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду.

Керуючись статтями 121, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до суду, вказані у заяві позивача від 15.08.2025.

Продовжити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду протягом 5 днів з отримання цієї ухвали заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Д.А. Божук