Справа № 120/15130/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/15130/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

25 серпня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницької митниці на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Центр - Скло" до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. Приватне підприємство "Центр - Скло" звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень

2. Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA401000/2024/000167/2 від 21.05.2024, а також картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401020/2024/000675.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Визнано протиправним та скасовано рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів № UA401000/2024/000167/2 від 21.05.2024.

3.2. Визнано протиправною та скасовано картку відмови Вінницької митниці у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2024/000675.

3.3. Стягнуто на користь приватного підприємства «Центр-Скло» сплачений судовий збір в сумі 6056 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що за результатами виконання митних формальностей за МД встановлено, що надані документи, що відповідно до ч.2 ст.53 МКУ підтверджують заявлену митну вартість товарів, містять розбіжності, а саме:

1) згідно п.3. зовнішньоекономічного Договору № 13/06/23 від 13.06.2023 зазначено, що «у платіжному дорученні Покупець вказує назву Покупця і номер рахунку/рахунку-проформи, на підставі яких здійснюється оплата», при цьому у призначенні платежу поданих до митного оформлення платіжних інструкцій № 2 від 12.01.2024 та № 27 від 14.05.2024 зазначено посилання виключно на зовнішньоекономічний Договір № 13/06/23 від 13.06.2023. Сплачена сума за даними платіжними інструкціями становить 33314,56 USD, при тому що фактурна вартість задекларованого за даною МД товару складає 12813,29 USD, відповідно неможливо однозначно ідентифікувати дану платіжну інструкцію як таку, що стосується даної партії товару;

2) у поданому декларантом до митного оформлення рахунку № FS2/MC/05/2024 від 15.05.2024 наявне посилання на попередню фактуру залікову № FS 3/MС/01/2024 від 18.01.2024 на загальну суму 3843,99 USD, при цьому відомості про даний документ відсутні у гр.44 МД;

3) у документах, що підтверджують вартість перевезення вантажу від 16.05.2024 № довідка б/н та від 16.05.2024 № DB №2483833 відсутні відомості щодо страхування вантажу як це передбачено умовами поставки FCA.

4) проміжний договір перевезення від 14.05.2024 № 2248112 складено литовською мовою та не містить перекладу українською мовою, як це передбачено ст. 254 МКУ, тому встановити наявність зазначеної інформації у ньому не виявляється можливим.

5) в рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 16.05.2024 № DB №2483833 зазначено вагу брутто партії товару 22900 кг, в той час як згідно гр. 35 ЕМД та поданих товаросупровідних документів вага брутто задекларованої партії товару становить 21600 кг.

6) у наданому висновку ДП «Держзовнішінформу» № 3/3-386 від 14.05.2024, експертом зроблено висновки щодо вартості товару на підставі отриманого лист від відправника товару, проаналізовано мережу Інтернет, однак експертом було проаналізовано сайти на китайському та українському ринках, що ніяким чином не може підтвердити ціну продажу в країні експорту Польщі

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між ПП «ЦЕНТР-СКЛО» (далі Покупець або Позивач) та «Q-Glasstech Sp. Z o.o.» (Польща) (далі - Продавець) 13 червня 2023 було укладено контракт № 13/06/23, згідно якого Продавець здійснив продаж листового скла та дзеркала, яке виготовляється методом флотації на загальну суму 500 000 доларів США або 500000 євро. Одиницею продажу є квадратний метр. Згідно п. 2 контракту ціни на окремі товари визначаються у рахунках-проформах. Пунктом 6 контракту передбачено, що умови поставки визначаються у рахунках.

7. На виконання контракту було виставлено рахунок-проформу № 1/MC/01/2024 від 11.01.2024, згідно якої підтверджено замовлення товару, усього на суму 12 813,29 доларів США, а саме «дзеркала скляні у листах, без оптичної обробки, без рам, одна сторона непрозора (з подвійним нанесенням напилення), а на другій спостерігається чітке відображення: ALUMINUM MIRROR (DOUBLE) 3mm, розміром 3300 х 2140 мм, 432 шт/3050,784 м2, призначене для виробництва вікон та декору» (надалі товар).

8. Пунктом 3 контракт передбачено 100% передоплату товару. Платіжними інструкціями в іноземній валюті № 2 від 12.01.2024 та № 27 від 14.05.2024 підтверджується факт переказу Покупцем на рахунок Продавця коштів в сумі 3 843,99 доларів США та 8 969,30 доларів США відповідно, усього на суму 12 813,29 доларів США у якості оплати за товар згідно рахунку-проформи № 1/MC/01/2024 від 11.01.2024.

9. Після 100% передоплати Продавець відвантажив товар, надавши інвойс № FS 2/MС/05/2024 від 15.05.2024 на товар, усього на суму 12 81329 доларів США. Валюта контракту євро, ціна товару за домовленістю сторін складає 12 813,29 доларів США, чим фактично визначено митну вартість товару. Також продавцем було надано пакувальний лист.

10. В подальшому, для здійснення митного оформлення отриманого товару, позивач звернувся до відповідача з митною декларацією 24UA87U7, до якої були додані наступні документи: контракт; рахунок-проформа; платіжний документ про оплату товару; рахунок-фактура (інвойс), пакувальний лист; документ, що підтверджує вартість перевезення товару; копія митної декларації країни відправлення. Додатково була подана цінова експертиза ДП «Держзовнішінформ» № 3-3/369 від 14.05.2024, яка підтвердила ціну товару, зазначену у контракті та інвойсах.

11. 21.05.2024 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA401000/2024/000167/2, яким були збільшені суми митних платежів. Вказане рішення про коригування митної вартості товарів стало підставою для оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA401020/2024/000675.

12. Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

13. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

14. Правовідносини щодо митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями МК України, Податкового кодексу України (далі - ПК України) та інших законів України з питань оподаткування.

15. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

16. Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

17. У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

18. Згідно з частиною 6 ст. 257 МК України передбачено, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом.

19. Положеннями частини 3 ст. 318 МК України визначено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

20. Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

21. Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

22. Статтею 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

23. Згідно зі ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

24. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

25. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

26. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

27. Відповідно до ч. 6, 7 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

28. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

29. Статтею 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

30. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

31. Аналіз наведених норм доводить, що декларант при митному оформленні товарів зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості у спосіб, визначений законом. В тому числі, митний орган може надіслати декларанту письмову вимогу про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Але при цьому, митний орган зобов`язаний належним чином обґрунтувати наявність підстав та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена декларантом митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих разом із митною декларацією. Крім цього, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

32. Вказана позиція також викладена Верховним Судом у постанові від 08.06.2022 справа № 380/1197/20.

33. Колегія суддів зазначає, що митний орган не повинен витребовувати усі документи, визначені ст. 53 МК України, а лише ті, що дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. І вже ненадання декларантом повного переліку правомірно витребуваних документів може бути підставою для прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості та застосування другорядного методу визначення митної вартості та відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів через митний кордон.

34. Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню про коригування №UA401000/2024/000167/2 від 21.05.2024, колегія суддів зважує на таке.

35. Щодо розбіжностей зазначених в першому та другому пунктах позивач пояснив, що до митного органу під час декларування було подано відповідну заявку на купівлю іноземної валюти № 2 від 12.01.2024 згідно платіжної інструкції в іноземній валюті № 2 від 12.01.2024 та заявку на купівлю іноземної валюти № 30 від 14.05.2024 згідно платіжної інструкції в іноземній валюті № 27 від 14.05.2024. У призначенні платежу вказано кілька рахунків-проформ, зокрема, рахунок-проформу № 1/MC/01/2024 від 11.01.2024.

36. Також, в матеріалах справи міститься лист продавця товару - «Q - Glasstech Sp. Z o.o.», яким останній підтвердив, що ним було отримано кошти в сумі 12813,29 доларів США згідно проформи № 1/MC/01/2024 від 11.01.2024 (3843,99 дол. США згідно платіжної інструкції в іноземній валюті №2 від 12.01.2024, та у сумі 8969,30 дол. США згідно платіжної інструкції в іноземній валюті №27 від 14.05.2024).

37. При цьому, умовами рахунку-проформи № 1/MC/01/2024 від 11.01.2024 року на суму 12813,29 доларів США передбачено сплату авансу в розмірі 30%, тобто 3843,99 доларів США та 70% залишок вартості товару в сумі 8969,30 доларів США підлягав сплаті протягом 20 днів після відвантаження товару.

38. Щодо третьої розбіжності, то позивач в мотивувальній частині позовну пояснив, що рахунок-фактура № FS 3/MС/01/2024 від 18.01.2024 є попередніми, а рахунок-фактура FS 2/MС/05/2024 від 15.05.2024 є фінальним, який посилається на проформу № 1/MC/01/2024 від 11.01.2024, містить аналогічну суму та вказує такий же товар.

39. Крім того, судом враховано, що згідно наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» відсутня вимога зазначення попередніх інвойсів у п. 44 митної декларації. Декларант зобов`язаний вказати рахунок-фактуру (інвойс), або рахунок-проформу, що підтверджують відомості про заявлену митну вартість. Даний обов`язок виконаний позивачем.

40. Отже, фінальний інвойс № FS 2/MС/05/2024 від 15.05.2024 виданий взамін попереднього інвойсу № FS 3/MС/01/2024 від 18.01.2024, а тому саме він є чинним та підлягав зазначенню у п. 44 митної декларації.

41. Відповідач також зазначає, що у документах, які підтверджують вартість перевезення, відсутні відомості про страхування, яке нібито передбачено умовами поставки FCA.

42. Разом з тим, пунктом 6 контракту № 13/06/23 від 13.06.2023 визначено умови поставки FCA або DAP Інкотермс 2010. Згідно правил Інкотермс 2010 умови поставки FCA визначають обов`язок продавця за власний рахунок доставити товар у певне місце для здачі перевізнику.

43. Також умови поставки FCA взагалі не передбачають відомостей про страхування товару з боку Покупця. Тому витрати на страхування обґрунтовано не включались до складу митної вартості, так як страхування вантажу не здійснювалось, що підтверджується довідкою експедитора б/н від 20.05.2024.

44. Також відповідач вказав, що проміжний договір перевезення від 14.05.2024 № 2248112 складено литовською мовою та не містить перекладу українською мовою.

45. Водночас, ст. 254 МК України визначено, що документи, які необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою або офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна. Оскільки Україна приєдналася до митного союзу ЄС на підставі Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27.06.2014р. (ратифікована Законом України від 16.09.2014р. №1678-VІІ), то офіційною мовою митного союзу ЄС є литовська та англійська мова згідно постанови Ради ЄС від 15.04.1958р. (зі змінами, посилання на офіційному веб-сайті https://eur-lex.europa.eu/eli/reg/1958/1(1)/2013-07-01). Враховуючи можливу складність сприйняття документа, викладеного литовською мовою, під час декларування позивач надав переклад англійською мовою договору перевезення № 2248112 від 14.05.2024. Як зазначив позивач, у подальшому процесі декларування відповідач не висунув жодних зауважень щодо надання англомовного перекладу договору перевезення № 2248112 від 14.05.2024.

46. Крім того, відповідач вказав, що в рахунку-фактурі про надання транспортно- експедиційних послуг від 16.05.2024 № DB №2483833 зазначено вагу брутто партії товару 22900 кг, в той час як згідно гр.35 ЕМД та поданих товаросупровідних документів вага брутто задекларованої партії товару становить 21600 кг.

47. Так, як слідує з пояснень позивача, у первинному рахунку-фактурі, виставленому перевізником-експедитором, було допущено технічну описку, про що зазначив сам перевізник. Під час декларування відповідачу було надано виправлений варіант рахунку-фактури, згідно якої вага брутто задекларованої партії товару становить 21600 кг. Дана вага відповідає гр.35 ЕМД та поданим товаросупровідним документам: пакувальний лист (остання стрічка останнього стовпчика), міжнародна товаро-транспортна накладна CMR (графа 11), митна декларація країни експорту 24PL322010NS6NXSY6 (графа 35).

48. Вказане свідчить про відсутність порушень з боку позивача.

49. Також відповідач висловив сумніви щодо змісту висновку ДП «Держзовнішінформ» № 3-3/386 від 14.05.2024, який містить недоліки.

50. Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, позивачем був наданий висновок ДП «Держзовнішінформ» з іншим номером, а саме № 3-3/369 від 14.05.2024 (даний номер вказує сам відповідач у Картці відмови (у переліку під номером 13).

51. Висновок підготовлений спеціально уповноваженим державним підприємством, яке уповноважене наказом № 608 від 02.05.2018р. Міністерства економіки України здійснювати моніторинг цін на зовнішньому та внутрішньому товарних ринках, досліджувати динаміку цінових процесів на ринках та відповідність контрактних (зовнішньоторговельних) цін кон`юнктурі світового ринку. У разі сумнівів щодо змісту висновку відповідач мав би здійснити запит до ДП «Держзовнішінформ» щодо деталізації висновку. Однак відповідач обмежився формальними зауваженнями до висновку без спростування суті.

52. Окрім того, позивач зазначив, що під час декларування відповідач у повідомленнях взагалі не висловлював зауваження щодо висновку ДП "Держзовнішінформ", а тому в рішенні про коригування митної вартості взагалі не може посилатись на недоліки такого висновку.

53. Таким чином, суд вважає твердження відповідача про те, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності/неточності та не містять всіх відомостей, які документально підтверджують числове значення заявленої митної вартості товару безпідставними. Як є безпідставною і його вимога про надання декларантом додаткових документів згідно частинами 2, 3 статті 53 Митного кодексу України, оскільки усі необхідні документи уже були в наявності в митного органу.

54. Необґрунтованими є і посилання відповідача в підтвердження недостовірності заявленої позивачем митної вартості товарів на результати аналізу баз даних митного органу, згідно з якими рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже завершено, є більшим.

55. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих/подібних товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

56. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах №805/2713/16-а від 19.02.2019 року та №804/150/16 від 05.07.2022 року.

57. Відповідач вказав, що джерелом числового значення митної вартості товару є ЕМД від 11.07.2023 № UA100380/2023/609914 за якою оформлено товар « 1.Дзеркала скляні, без рам в листах розміром товщиною 4мм. : - дзеркала скляні без рам 3300 х 2140 мм, товщ. 4 мм - 536,712 метр.; упаковані в 2 уп. по 38 шт. Виробник :RIDER GLASS CO.LTD; Торговельна марка :немає даних; Країна виробництва : CN; » та складає 1,01 дол. США за кг.

58. Суд зауважує, що вказана декларація не може вважатися об`єктивним джерелом інформації в цілях коригування митної вартості товару, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. До того ж, вищезазначена декларація не розкриває умов поставки товару, що безпосередньо впливає на його митну вартість під час митного оформлення.

59. Наведене також доводить про порушення відповідачем норм МК України при митному оформленні товару, що декларувався позивачем.

60. Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

61. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

62. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

63. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

64. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

65. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

66. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Вінницької митниці слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницької митниці залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.