Справа № 160/21011/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
21 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до спеціального стажу: з 07.03.1987 р. по 0j5.09.2016 р. в «Криворізькому міському театрі ляльок»; з 06.09.2016 р. по дату досягнення пенсійного віку 29.09.2024 р. в Комунальному підприємстві «Криворізькому міському театрі ляльок» та призначити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) у зв`язку з тим, що він має спеціальний стаж більш ніж 35 років та вийшов на пенсію за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) у зв`язку з тим, що він має спеціальний стаж більш ніж 35 років та вийшов на пенсію за віком.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з вересня 2024 року йому призначена пенсія за віком, після чого позивач звернувся до відповідача з заявою щодо виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій згідно до ю 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівник культури , що має стаж понад 35 років, проте отримав рішення відповідача 1 про відмову у отриманні виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, з чим позивач не погодилась та звернувся з даним позовом до суду, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.
У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 263 КАС України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно з п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з приписами ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалося.
11 серпня 2025 року виконання умов ухвали від 25 липня 2025 року на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшла відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві відповідач 1 зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області як отримувач пенсії за віком, згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 30.09.2024.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся 24.03.2025 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, яка зареєстрована за № 2175 про виплату грошової допомоги як працівнику Криворізького театру ляльок, відповідно до п. 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІУ. Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.
До заяви позивач додав наказ від 07.03.1987 року № 9-к, згідно із яким заявник прийнятий на посаду актора; наказ від 07.03.1987 року № 9-к, згідно із яким заявник прийнятий на посаду артиста; довідку № 109 від 15.11.2024 про роботу на посаді актора; довідку № 38 від 20.03.2025 про назви посад у закладі.
Управлінням прийнято рішення, до здійснення зустрічної перевірки достовірності видачі наданих довідок, відмовити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у виплаті грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з тим, що назви посад, на яких працював заявник носять суперечливий характер.
У вказаному рішення про відмову було зазначено, що оскільки згідно іх наданих документів ОСОБА_1 в один і той же період працював на різних посадах («актор», артист»), одна з них, зокрема «актор» не передбачена Переліком, після проведення перевірки обгрунтованості видачі довідок, питання щодо права на виплату грошової допомоги буде розглянуто згідно чинного законодавства.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області як отримувач пенсії за віком, згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 30.09.2024 року.
Позивач звернувся 24.03.2025 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, яка зареєстрована за № 2175 про виплату грошової допомоги як працівнику Криворізького театру ляльок, відповідно до п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.
До заяви позивач дода наказ від 07.03.1987 року № 9-к, згідно із яким заявник прийнятий на посаду актора; наказ від 07.03.1987 року № 9-к, згідно із яким заявник прийнятий на посаду артиста; довідку № 109 від 15.11.2024 про роботу на посаді актора; довідку № 38 від 20.03.2025 про назви посад у закладі.
Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Відповідач 1 прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у виплаті грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з тим, що назви посад, на яких працював заявник носять суперечливий характер.
Позивач не погодився з діями відповідача 1 щодо відмови на отримання грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що і стало предметом цього позову.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин та релевантні їм джерела права.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Положенням ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №1191).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону №1788 - ХІІ, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Перелік № 909).
Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №462/5636/16-а, від 19.03.2019 у справі №466/5637/17.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 з 07.03.1987 р. 09.06.1994 р. попрацював на посаді актора в Криворізькому міському театрі ляльок; з 10.06.1994 р. по 05.09.2016 р. посаді актора вищої категорії в Комунальному підприємстві «Криворізькому міському театрі ляльок» 3 06.09.2016 р. і по теперішній час працюю на посаді артист-ляльковод провідний майстер сцени в Комунальному підприємстві «Криворізькому міському театрі ляльок».
Відповідно до статті 20 Закону України "Про театри і театральну справу", до професійних творчих працівників театру належать художній та артистичний персонал театру. Трудові відносини з професійними, творчими працівниками, художнім та артистичним персоналом державних та комунальних театрів оформлюються шляхом укладання контрактів. Керівник державного чи комунального театру може залучати артистичний та художній персонал понад штатну чисельність на підставі цивільно-правового договору в порядку, визначеному законом. Формування кадрового складу художнього та артистичного персоналу державних та комунальних театрів здійснюється на конкурсній основі в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв.
Перелік професійних творчих працівників театрів і перелік посад (спеціальностей) працівників інших специфічних театральних професій затверджуються Кабінетом Міністрів України на підставі пропозицій центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах культури та мистецтв.
Постановою КМУ №583 від 12.10.1992 затверджено Перелік посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, зокрема в пункті 2 зазначено артисти-ляльководи в театрах ляльок і цирках.
Згідно статті 21 Закону України "Про театри і театральну справу", правовий і соціальний захист професійних творчих працівників театрів забезпечується державою та засновниками театрів відповідно до законодавства. Держава встановлює для професійних творчих працівників театрів пенсії за вислугу років відповідно до переліку посад, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Переліком посад професійних творчих працівників театрів та посад (спеціальностей) працівників інших специфічних театральних професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2006 року № 208, визначено посади професійних творчих працівників театрів, зокрема, артистичний персонал: артисти всіх спеціальностей; артисти-стажисти: провідні майстри сцени, вищої, першої, другої категорії; артисти допоміжного складу.
Крім того, наказом Міністерства культури і мистецтв України від 04.02.2000 №32 затверджено Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 84 "Діяльність у галузі драматичного мистецтва та інша розважальна діяльність", відповідно до положень розділу Професіонали якого в театрах ляльок передбачені посади Артист-ляльковод (театрах ляльок).
Суд встановив, що станом на день звернення до відповідача за призначенням пенсії позивач досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, працювала на посадах, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і має страховий стаж більше 30 років, а тому має право на виплату грошової допомоги, яка не оподатковується в розмірі 10 місячних пенсії станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 "Прикінцевих положень" Закону №1058-IV.
Разом з тим, суд вважає безпідставним посилання, як на підставу для відмови відповідача 1, з формальних підстав.
Згідно з положенням статті 62 Законом України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно з пунктами 17-18 цього Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Таким чином, оскільки відповідач 1 не надав до суду доказів правомірності прийняття свого рішення, суд зробив висновок, що відповідач1 неправомірно відмовлено позивачу у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.
Суд вважає належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача, враховуючи ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.245 КАС України, є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині позовних вимог підлягають задоволенню, зокрема:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до спеціального стажу: з 07.03.1987 р. по 05.09.2016 р. в «Криворізькому міському театрі ляльок»; з 06.09.2016 р. по дату досягнення пенсійного віку 29.09.2024 р. в Комунальному підприємстві «Криворізькому міському театрі ляльок».
Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) у зв`язку з тим, що він має спеціальний стаж більш ніж 35 років та вийшов на пенсію за віком, суд зазначає про таке.
Виключно до компетенції Пенсійного фонду відноситься призначення пенсії, позаяк суд не може своїм рішенням втручатись в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень щодо прийняття ним рішень.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням положень ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 стосовно виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням оскаржуваних періодів роботи позивача до спеціального страхового стажу, який дає право на отримання пенсії за вислугу років, з урахуванням зарахованих періодів роботи позивача цим судовим рішенням та висновків, викладених в даному судовому рішенні.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з п. п. 1, 3 ч. 2ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відтак цей адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією № 9384-9380-2739-7379 від 16.07.2025 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Керуючись ст. 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до спеціального стажу: з 07.03.1987 р. по 05.09.2016 р. в «Криворізькому міському театрі ляльок»; з 06.09.2016 р. по дату досягнення пенсійного віку 29.09.2024 р. в Комунальному підприємстві «Криворізькому міському театрі ляльок».
Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 стосовно виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням оскаржуваних періодів роботи позивача до спеціального страхового стажу, який дає право на отримання пенсії за вислугу років, з урахуванням зарахованих періодів роботи позивача цим судовим рішенням та висновків, викладених в даному судовому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук