Справа № 584/437/25
Суддя: Токарєв С. М.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 584/437/25
Провадження № 2-а/584/23/25
РІШЕННЯ

Іменем України

25.08.2025 Путивльський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Токарєва С.М.,

при секретарі Зікрати Я.В.,

за участі представника позивача адвоката Міщенко Т.М.

/в режимі відеоконференції/

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Путивль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

До Путивльського районного суду Сумської області надійшов позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Сумській області, у якому позивач просив скасувати постанову № 520 від 08.04.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 21.04.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він вказує на правомірність оскаржуваної постанови та просить суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Бойко А.О., 02 квітня 2025 року, складено протокол № 017364 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.153 КУпАП, відповідно до якого: о 13-00 год. 02 квітня 2025 року, будучи посадовою особою (старшим майстром І групи Путивльської дільниці Філії "Конотопський РЕМ" АТ «Сумиобленерго», в березні 2025 року віддав наказ на повне видалення крон 10 дерев (1 дерево породи «липа» та 9 дерев породи «каштан») сироростучих, які ростуть під дротами електромереж по вул. Князя Володимира біля буд. № 57 в м. Путивль, за відсутності дозвільних документів, чим спричинив пошкодження дерев до ступеня припинення росту (а.с.9).

Відповідно до змісту цього протоколу, дії ОСОБА_1 не відповідають вимогам ст. 28 Закону України № 2807-IV та п.4, п. 7 ПКМУ № 1045 від 01.08.2006, якою затверджено «Порядок видалення зелених насаджень у населених пунктах».

08 квітня 2025 року, за результатами розгляду протоколу № 017364, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Бойко А.О., винесено постанову № 520 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 153 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с.13).

Так, відповідно до змісту цієї постанови, ОСОБА_1 о 13-00 год. 02 квітня 2025 року, будучи посадовою особою (старшим майстром І групи Путивльської дільниці Філії Конотопський РЕМ АТ «Сумиобленерго», в березні 2025 року віддав наказ на повне видалення крон 10 дерев (1 дерево породи «липа» та 9 дерев породи «каштан») сироростучих, які ростуть під дротами електромереж по вул. Князя Володимира біля буд. № 57 в м. Путивль, за відсутності дозвільних документів, чим спричинив пошкодження дерев до ступеня припинення росту.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України.

Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у: а) порушенні прав громадян на екологічно безпечне навколишнє природне середовище; б) порушенні норм екологічної безпеки; в) порушенні вимог законодавства про оцінку впливу на довкілля, у тому числі поданні завідомо неправдивого звіту з оцінки впливу на довкілля чи висновку з оцінки впливу на довкілля; г) неврахуванні у встановленому порядку результатів оцінки впливу на довкілля та невиконанні екологічних умов, визначених у висновку з оцінки впливу на довкілля; е) порушенні екологічних вимог при проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції, введенні в дію, експлуатації та ліквідації підприємств, споруд, пересувних засобів та інших об`єктів; є) допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище; ж) перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів; з) самовільному спеціальному використанні природних ресурсів; і) невжитті заходів щодо попередження та ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на навколишнє природне середовище; ї) невиконанні розпоряджень органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, та вчиненні опору їх представникам; й) порушенні природоохоронних вимог при зберіганні, транспортуванні, використанні, знешкодженні та захороненні хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, небезпечних хімічних речовин, радіоактивних речовин та відходів; к) невиконанні вимог охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду та інших територій, що підлягають особливій охороні, видів тварин і рослин, занесених до Червоної книги України; л) відмові від надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан навколишнього природного середовища, а також про джерела забруднення, у приховуванні випадків аварійного забруднення навколишнього природного середовища або фальсифікації відомостей про стан екологічної обстановки чи захворюваності населення; м) приниженні честі і гідності працівників, які здійснюють контроль в галузі охорони навколишнього природного середовища, посяганні на їх життя і здоров`я; н) порушенні природоохоронних вимог під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами; о) порушенні вимог законодавства України при здійсненні стратегічної екологічної оцінки; с) порушенні вимог законодавства про інтегрований довкіллєвий дозвіл.

Законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

З матеріалів справи слідує, що стосовно позивача 02 квітня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 153 КУпАП.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною першою статті 9 КУпАП, визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст.7 КУпАП).

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Аналіз наведених норм дає підстави суду дійти висновку, що диспозиція ст. 153 КУпАП, визначає порушенням як умисні, так й у формі необережності дії особи по знищенню або пошкодженню зелених насаджень.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Згідно з приписами КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Водночас, стаття 280 КУпАП, закріплює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа в його вчинені, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Слід також зазначити, що відповідно до частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 153 КУпАП, передбачена відповідальність за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 153 КУпАП, виражається у знищенні або пошкодженні зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в населених пунктах, невжитті заходів для їх охорони, а також самовільному перенесенні в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення.

Статтею 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля; зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у знищенні або пошкодженні зелених насаджень чи інших об`єктів озеленення населених пунктів, крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону.

Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10 квітня 2006 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 липня 2006 року за № 880/12754.

Відповідно до п. 9.1.11 Правил під час догляду за деревами застосовують три види обрізання: формувальне, санітарне й омолоджувальне.

Пунктом 9.1.11.1. встановлено, що формувальне обрізання дерев проводять у рядових та алейних насадженнях з метою збереження природної або штучної форми рослин (колоноподібної, конусоподібної, кулеподібної тощо), рівномірного розташування скелетних гілок, а також дерев, пересаджених з лісу (з асиметричною витягнутою вгору кроною).

Розрізняють слабке, помірне і сильне обрізання, ступінь якого залежить від виду дерева, його віку і стану крони.

Формувальне обрізання рекомендується здійснювати ранньою весною, до початку вегетації (кінець лютого-квітень). У районах з м`якою зимою, де температура повітря не опускається нижче мінус 10 град.С, допускається осіннє формування після листопаду.

Згідно з п.9.1.11.2 санітарне обрізання крони виконують, щоб позбутися старих, хворих, сухих і пошкоджених гілок, а також гілок, спрямованих всередину крони або зближених одна з одною. Обрізанню підлягають також пагони, що відходять від центрального стовбура вгору під гострим кутом, щоб уникнути їхнього обламування.

Санітарне обрізання потрібно проводити щороку протягом вегетаційного періоду.

Тобто, Правила визначають рекомендації щодо формувального обрізання дерев та встановлюють вимоги щодо санітарного обрізання дерев. Формувальне обрізання дерев рекомендовано здійснювати ранньою весною, до початку вегетації (кінець лютого-квітень). У районах з м`якою зимою, де температура повітря не опускається нижче мінус 10 град.С, допускається осіннє формування після листопаду. В той час як санітарне обрізання проводиться щороку протягом вегетаційного періоду.

Відповідно до обставин даної справи на позивача накладено стягнення за те, що ним було віддано наказ на повне видалення крон 10 дерев, чим спричинено пошкодження дерев до ступеня припинення росту, однак долучені до матеріалів справи докази, які зібрані відповідачем, жодним чином не доводять, що відбулося повне видалення крон дерев.

В той же час, у позовній заяві позивач зазначив, що обрізані дерева ростуть під дротами електромережі та ці дерева були обрізані на рівні їх попередньої обрізки (обрізано відновлені гілки).

Вказане твердження позивача наданими відповідачем доказами не спростовано.

Згідно Постанови КМУ від 08 квітня 1999 року № 559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів" до категорії пошкоджених до ступеня припинення росту належать дерева з переломом стовбура, обдиром кори понад 30 відсотків його периметра незалежно від довжини за висотою стовбура, обшморгом крони більше половини її довжини, обдиром та обломом скелетних коренів понад половину периметра стовбура, а також повалені дерева та ті, що мають нахил, спричинений дією антропогенних факторів, більше 30 відсотків від вертикальної осі, та зрубані та викорчувані чагарники.

До категорії пошкоджених до ступеня неприпинення росту належать дерева з обломом вершин або обшморгом крони від 1/3 до 1/2 її довжини, обдиром кори від 10 до 30 відсотків периметра стовбура незалежно від його довжини за висотою стовбура, обдиром та обломом скелетних коренів від 1/4 до 1/2 периметра стовбура, обламаними, обрубаними, обрізаними боковими гілками, а також дерева, що мають нахил, спричинений дією антропогенних факторів, до 30 відсотків від вертикальної осі, без відриву коренів.

Таким чином, для кваліфікації діяння особи за статтею 153 КУпАП, нею має бути вчинене хоча б одне з вище перелічених діянь.

Суд зазначає, що правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у постанові про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушенню, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог пункту «a» частини 3 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», особа, яка обвинувачується у вчинення правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти неї.

Всупереч викладеному, ні у протоколі № 017364 від 02 квітня 2025 року, ні у постанові № 520 від 08 квітня 2025 року чітко не зазначено про жодні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 були вчинені дії, які утворюють склад адміністративного правопорушення передбаченого статтею 153 КУпАП - щонайменше, що обрізка проведена всупереч постанови КМУ від 08 квітня 1999 року № 559, а саме що відбулося: переломом стовбура; обдир кори понад 30 відсотків його периметра; обшморг крони більше половини її довжини; обдир чи облом скелетних коренів понад половину периметра стовбура. Адже жодних замірів щодо крони не проводилося.

Так, протокол про адміністративне правопорушення № 017364 від 02 квітня 2025 року не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.

Перелікова відомість дерев пошкоджених до ступеня припинення роста від 02 квітня 2025, додана представником позивача до відзиву, містить лише відомості про периметр дерев біля шийки кореня та їх діаметр згідно формули (а.с.42).

Системний аналіз зазначеного дає підстави суду дійти висновку, що диспозиція статті 153 КУпАП визначає порушенням лише умисні дії особи по знищенню або пошкодженню зелених насаджень.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

В свою чергу, не зазначення в постанові всіх необхідних відомостей про адміністративне правопорушення позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення № 520 від 08 квітня 2025 року винесена на доказах, які ґрунтуються на припущеннях, оскільки відповідачем-суб`єктом владних повноважень не встановлені суттєві обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи були пошкоджені дерева до ступеня припинення росту, що є характеризуючою ознакою об`єктивної сторони правопорушення за статті 153 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на таке. Протокол, яким встановлено порушення позивачем вимог статті 153 КУпАП, складено державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Бойко А.О. Ця ж особа безпосередньо приймала участь при вирішенні питання щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 153 КУпАП шляхом винесення оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Суд приходить до висновку, що такі дії свідчать про порушення відповідачем принципу безсторонності при прийнятті рішення, який закріплений, зокрема, приписами статті 2 КАС України.

Так, орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 §1 Європейської конвенції з прав людини, може розглядатися як суд у змістовному значенні цього терміну (рішення Європейського суду з прав людини від 22 жовтня 1984 року (серія А, № 84) у справі Срамек проти Австрії, справа Волков проти України від 09 січня 2013 року заява № 21722/11).

Європейський суд з прав людини, у рішенні Волков проти України від 09 січня 2013 року (заява № 21722/11) визначив роль таких осіб, які здійснюють перевірку, направляють документи до органу, уповноваженому приймати рішення, а згодом беруть участь у голосуванні при прийнятті рішення у висуванні звинувачень щодо заявника на підставі результатів проведеної ними відповідної перевірки викликає об`єктивний сумнів щодо їхньої безсторонності при винесенні рішення по суті у справі заявника.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Бойко А.О., який безпосередньо склав протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача, при розгляді справи про правопорушення надавав правову оцінку та перевіряв правильність складення матеріалів справи про правопорушення, які ним же і оформлено, що, на думку суду є неприпустимим та викликає сумніви в його об`єктивності та неупередженості.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України, суд, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови, встановивши недоведеність з боку посадових осіб відповідача наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення та порушення відповідачем статті 2 КАС України, а тому суд дійшов висновку, що постанова є протиправною, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, а за такого, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, то вся сума сплаченого ним судового збору, підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Бойко Антона Олексійовича № 520 від 08 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 153 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 153 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 грн 60 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв