Справа № 580/5493/25
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року справа № 580/5493/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства оборони України (далі відповідач).

29.05.2025 представник позивача подав суду уточнений позов, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати пункт 32 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від №113/975 від 11.10.2024 про призначення дружині ( ОСОБА_1 ) та неповнолітній доньці ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання пов`язаного з захистом Батьківщини, прапорщика ОСОБА_3 , одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2023), в сумі 2013000 (Два мільйони тринадцять тисяч) грн. 00 коп. у рівних частках кожному;

зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 , а також її неповнолітній доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого ОСОБА_3 внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану та Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей з розрахунку 15000 000 грн. у рівних частках кожному, з урахування здійснених виплат.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 та мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання службових обов`язків. Pахворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, пов`язані із захистом Батьківщини».

Розглянувши подані документи, комісія Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги: Матері, дружині, сину та дочці померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, прапорщика ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 22.03.2023 - в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на і січня календарного року, в якому настала смерть, в сумі 2013000 (Два мільйони тринадцять тисяч) грн. 00 коп. у рівних частках кожному.

Однак, позивач не погоджується з рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її чоловіка та батька її неповнолітньої доньки відповідно до постанови КМУ від 25 грудня 2013 року № 975 у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, та вважає, що така допомога має бутим виплачена згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 15000000,00 грн. у рівних частках кожному.

Ухвалою суду від 03.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) правилами спрощеного позовного провадження.

18.06.2025 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що розмір допомоги згідно з Постановою № 168, передбачений лише на період дії воєнного стану та у чітко визначених випадках, а саме, для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) осіб.

Такий підхід держави у врегулюванні даного питання покликаний підвищити рівень соціального захисту сімей саме загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців.

Стосовно розмежування понять «загибель» та «смерть», то просимо суд врахувати, що загибель та смерть мають різне змістове навантаження, хоча й поєднані єдиними наслідками (людина припинила своє існування).

Будь-яка загибель передбачає припинення життя внаслідок впливу зовнішніх чинників стрімкої дії (вибух, постріл, удар, дія хімічних речовин), які не сумісні із життям та не залишають людині шансу вижити.

Смерть, на відміну від загибелі, характеризується припиненням життя через захворювання, які викликають «збої» в функціонуванні (роботі) внутрішніх органів людини, що забезпечують її життєдіяльність.

Тому, зважаючи на вищеаналізоване нормативно-правове регулювання, лише якщо ці «збої» були викликані пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), отриманим під час захисту Батьківщини, то розмір допомоги визначається Постановою № 168, що становить 15 000 000 грн.

З витягу протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 03.11.2023 № 3936, причиною смерті прапорщика ОСОБА_3 стало захворювання: «Серцево-судинна недостатність». Захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Те, що причиною смерті ОСОБА_3 стало захворювання також підтверджується матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_2 та лікарським свідоцтвом про смерть № 733 від 20.03.2023.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 733 від 20.03.2023 причиною смерті ОСОБА_3 зазначено: «Серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця».

З огляду на це, у п. 32 протоколу від 11.10.2024 № 113/975, який оскаржується в даній справі, Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум дійшла висновку про призначення позивачці одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю її чоловіка в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2023), в сумі 2 013 000 грн. у рівних частинах кожному (мати, дружина, син, донька померлого).

На реалізацію п. 32 протоколу від 11.10.2024 № 113/975, в тому числі і Позивачці та її дочці, в листопаді 2024 року вся сума одноразової грошової допомоги, яка передбачена законодавством України, виплачена.

Враховуючи вищевикладене оскаржуване рішення Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято з дотриманням вимог передбачених ч. 2 ст. 2 КАС України.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 (позивач у справі) перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку смерті Форми НВ-2, затверджений командиром військової частини НОМЕР_2 , 15.03.2023 підрозділи 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 виконували бойові завдання в АДРЕСА_1 .

На позиції «Гідравлічний», близько 20:30 головний сержант 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , прапорщик ОСОБА_3 , який відповідальний за безперебійну подачу струму на КСП «Гідравлічний», позвавши сапера 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , старшого солдата ОСОБА_4 та водія-санітара медичного пункту 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , молодшого сержанта ОСОБА_5 , допомогти з ремонтом генератора. В багатоповерховому будинку на -1 поверсі перемістивши неробочий генератор з приміщення де використовувався до ремонтного приміщення, прапорщик ОСОБА_3 присів у дверях та через декілька хвилин вийшов з приміщення.

Близько 20:50 солдат ОСОБА_4 та молодший сержант ОСОБА_5 закінчили огляд генератора та солдат ОСОБА_4 , вийшов покликати прапорщика ОСОБА_3 , так як той тривалий час не повертався до перевірки генератора.

Вийшовши з ремонтної кімнати пройшовши через одну кімнату виявив тіло прапорщика ОСОБА_3 в горизонтальному положенні обличчям до землі. Одразу позвав молодшого сержанта ОСОБА_5 та перевернувши тіло на бік при перевірці пульсу його не знайшов. Тіло прапорщика ОСОБА_3 було синє. Молодший сержант ОСОБА_5 залишився тримаючи тіло на боку, а старший солдат ОСОБА_4 побіг до кімнати чергового за допомогою. Повернувшись на місце події з медикам, начальник медичного пункту 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , капітан ОСОБА_6 на артерії пульс не нащупав. Було зроблено непрямий масаж серця, проте результату не дало. Близько 23:30 тіло евакуйовано на пункт передачі для подальшої евакуації до моргу.

Відповідно до сповіщення військової частини НОМЕР_2 від 16.03.2023 №1958 головний сержант механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 прапорщик ОСОБА_3 1972 року народження під час виконання службових обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_3 помер в н.п. Авдіївка Покровського р-ну, Донецької області.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №733 від 20.03.2023 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в н.п. Авдіївка, Донецької області, доставлений з зони бойових дій. Смерть настала внаслідок захворювання. Хвороба, що призвела до смерті серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця.

Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ від 03.11.2023 №3936: «Захворювання: «Серцево-судинна недостатність» прапорщика ОСОБА_3 , 1972 року народження, що стало причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 14.07.2023 №195, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , яке видане 22.03.2023 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Сміла Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та лікарським свідоцтвом про смерть від 20.03.2023 № 733, - «Захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини».

У зв`язку зі смерть ОСОБА_3 , 09.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявами про виплату ОГД звернулись: мати ОСОБА_7 , син ОСОБА_8 , дружина ОСОБА_1 (у т.ч. за неповнолітню доньку ОСОБА_2 ).

Комісія Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України ухвалила рішення, оформлене протоколом від 11.10.2024 №113/975, про призначення одноразової грошової допомоги: « 32. Матері, дружині, сину та дочці померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, прапорщика ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 22.03.2023 - в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на і січня календарного року, в якому настала смерть (2023), в сумі 2013000 (Два мільйони тринадцять тисяч) грн. 00 коп. у рівних частках кожному.

Не погоджуючись із розміром призначеної ОГД, позивач звернулась в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Відповідно до норм статті 1 Закону №2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною 1 статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно положень частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

Відповідно до змісту частини 3 статті 16 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Статтею 16-1 Закону № 2011-XII визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, в розумінні статті 16-1 Закону № 2011-XII право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 16-2 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Пунктом 1 статті 16-3 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (п.6 статті 16-3 Закону № 2011-XII).

Згідно із п.п. 8, 9 статті 16-3 Закону № 2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону № 2011-XII постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Водночас, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:

ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;

військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_10 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави;

у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022, затвердженим Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Згідно з пунктами 2, 4, 5 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Генеральному штабу Збройних Сил України визначити черговість та обсяги призову військовозобов`язаних, резервістів та транспортних засобів національної економіки в межах загального строку мобілізації.

В свою чергу, на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", статті 9-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та абзаців другого - восьмого пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 28 червня 2023 року №3161-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану" Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Відповідно до пункту 2 постанови КМУ № 168 сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 1 500 0000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону №2011-XII, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (абзац 1 пункту 2).

Згідно із змістом пункту 1 постанови КМУ № 168 установлено на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Абзацами 2 - 4 пункту 2 Постанови №168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 29 липня 2022 року № 2489-IX (далі - Закон № 2489-IX) статтю16-2 Закону № 2011-XII доповнено частиною 3 такого змісту:

«Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України».

Відповідно до пункту п. 1 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону № 2489-IX, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім п. 3 розділу I цього Закону, який набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Отже, норма частини 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII, яка передбачає, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України, підлягає застосуванню з 24 лютого 2022 року.

З огляду на зміст наведених норм права колегія суддів КАС ВС підсумовує, що після введення в Україні воєнного стану та оголошення загальної мобілізації, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на період дії воєнного стану, для сімей загиблих (померлих) військовослужбовців які брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, Постановою КМУ № 168 передбачена виплата одноразової грошової допомоги у більшому розмірі ніж це було визначено Постановою КМУ № 975.

В межах розгляду цієї справи судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку смерті Форми НВ-2, затверджений командиром військової частини НОМЕР_2 , 15.03.2023 підрозділи 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 виконували бойові завдання в АДРЕСА_1 .

На позиції «Гідравлічний», близько 20:30 головний сержант 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , прапорщик ОСОБА_3 , який відповідальний за безперебійну подачу струму на КСП «Гідравлічний».

Близько 20:50 солдат ОСОБА_4 та молодший сержант ОСОБА_5 виявили тіло прапорщика ОСОБА_3 без ознак життя.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №733 від 20.03.2023 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в н.п. Авдіївка, Донецької області, доставлений з зони бойових дій. Смерть настала внаслідок захворювання. Хвороба, що призвела до смерті серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця.

Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ від 03.11.2023 №3936: «Захворювання: «Серцево-судинна недостатність» прапорщика ОСОБА_3 , 1972 року народження, що стало причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 14.07.2023 №195, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , яке видане 22.03.2023 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Сміла Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та лікарським свідоцтвом про смерть від 20.03.2023 № 733, - «Захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини».

Ураховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_3 помер безпосередньо під час виконання заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Авдіївка, Донецької області під час дії воєнного стану.

Захворювання ОСОБА_3 та причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини.

Зазначені обставини спростовують доводи відповідача, що ОСОБА_3 не є загиблим військовослужбовцем або померлим, внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини, а мати, дружина та діти загиблого військовослужбовця не мають права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі встановленому Постановою КМУ № 168.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 липня 2024 року по справі №600/548/23-а, від 22 серпня 2024 року у справі №380/9868/23 при розгляді подібних правовідносин.

Колегія суддів КАС ВС у вказаних рішеннях зауважила, що за своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника).

Судом встановлено, що позивач є дружиною, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 неповнолітньою донькою померлого військовослужбовця ОСОБА_3 .

Тобто, наведені особи є суб`єктами, які відповідно до положень статтею 16-1 Закону № 2011-XII мають право на призначення та отримання вказаної допомоги.

Відповідно до абзацу 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.

Враховуючи причини настання смерті ОСОБА_3 та з огляду на правове регулювання питання отримання одноразової грошової допомоги членами сімей загиблих військовослужбовців після 24 лютого 2022 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення та виплати ОСОБА_1 , а також неповнолітній доньці ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у розмірі визначеному постановою №168, а саме: 15000000,00 грн. у відповідній частці на осіб, які мають на неї право, з урахуванням виплачених коштів.

Посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду 29 березня 2024 року у справі №440/3321/23 суд вважає необґрунтованим, оскільки за фактичними обставинами (смерть настала не в районі ведення бойових дій) висновки не є релевантними справі, що розгялдається.

Отже, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Дотримуючись вказаних вимог, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір в сумі 968,96 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення пункт 32 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.10.2024 №113/975 в частині призначення ОСОБА_1 та неповнолітній доньці ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання пов`язаного з захистом Батьківщини, прапорщика ОСОБА_3 , одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2023 року, в сумі 2013000,00 грн. у відповідній частці на осіб, які мають на неї право.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 , а також неповнолітній доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразову грошову допомогу, як членам сім`ї загиблого ОСОБА_3 внаслідок захворювання та причин смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану та Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей з розрахунку 15000000,00 грн. у відповідній частці на осіб, які мають на неї право, з урахування здійснених виплат.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ