Справа № 380/4723/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/4723/24 пров. № А/857/25988/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024, що ухвалила суддя Морська Г.М., у м. Львові у справі № 380/4723/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.02.2024 № 88 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 , з дня звернення за пенсією, а саме: з 12.02.2024, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням змін, внесених рішенням Конституційного суду України у справі № 1-5/2018 (746/15) від 23.01.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка працювала стовбуровою підземною з повним робочим днем. Згідно з довідкою від 08 лютого 2024 року № 35, пільговий стаж позивачки за Списком № 1 складає:

- за період з 31 травня 2007 року по 30 березня 2010 року - 02 роки 10 місяців;

- за період з 01 квітня 2010 року по 03 червня 2013 року - 03 роки 02 місяці 03 дні;

- за період з 01 жовтня 2015 року по 02 червня 2016 року - 08 місяців 02 дні.

Позивачка 12 лютого 2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області із заявою про призначення пенсії та всіма необхідними документами, які підтверджують роботу позивачки в умовах, що дають право на пільги.

19 лютого 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянуло заяву позивачки та прийняло рішення № 88, у якому вказало, що страховий стаж складає 30 років 02 місяці 04 дні днів, пільговий стаж за Списком № 1 складає 06 років 08 місяців 05 днів, який враховано без відпусток без збереження заробітної плати, що не дає права на зниження пенсійного віку на 08 років. Позивачці було відмовлено в призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутністю пільгового стажу роботи за Списком № 1- 07 років 06 місяців.

Стверджує, що позивачка, на дату звернення 12 лютого 2024 року до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, досягла 48 років 04 місяців 05 днів , в той час як вік, з якого позивачка має право на призначення пенсії з урахуванням п. "а" ст. 13 та ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення, з урахуванням Рішення Конституційного Суду) складає 47 років (55 років - 08 років).

17 вересня 2024 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.02.2024 №88 про відмову ОСОБА_1 в призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 з 12.02.2024 (з дня звернення) пенсію на пільгових умовах, в порядку пункту "а" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213, із урахуванням висновків суду.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має більше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого Списком №1 (повних 06 років з необхідних 07 років 06 місяців), тому їй має бути зменшено пенсійний вік виходу на пенсію на 08 років (на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи, зокрема, 06 років наявного пільгового стажу х 1 рік 4 місяці роботи = 08 років для зменшення). На дату звернення 12 лютого 2024 року за призначенням пенсії позивачка досягла 48 років 04 місяців 05 днів, в той час як вік, з якого позивачка має право на призначення пенсії з урахуванням п. "а" ст.13 та ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення, з урахуванням Рішення Конституційного Суду) становить 47 років (55 років - 08 років).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач - Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що з 01.01.2004 Закон № 1058-1V є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, то норми Закону України " Про пенсійне забезпечення" зокрема ст.13 даного закону - не застосовуються.

Станом на дату звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . 07.10.1975 року досягла повних 48 років 04 місяці при необхідних 50 років. Відповідно до наданих до заяви документів (пільгова довідка, трудова книжка, диплом) загальний страховий стаж позивачки складає 30 років 2 місяці 4 дні, пільговий стаж за Списком № 1 - 6 років 8 місяців 5 днів.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та з відсутністю пільгового стажу за Списком № 1 (7 років 6 місяців).

Позиція Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зводиться до того, що відповідно поданих до заяви документів (пільгова довідка, трудова книжка, диплом) загальний страховий стаж позивачки складає 30 років 2 місяці 4 дні, пільговий стаж за Списком № 1 складає 6 років 8 місяців 5 днів, який враховано за виключенням відпусток без збереження заробітної плати, що не дає права на зниження пенсійного віку на 8 років. Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та з відсутністю пільгового стажу за Списком №1 (7 років 6 місяців).

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 позивачка працювала:

- із 31 травня 2007 року по 30 березня 2010 року стовбуровою підземною з повним робочим днем на ПрАТ "Суха Балка";

- із 01 квітня 2010 року по 03 червня 2013 року - стовбуровою підземною з повним робочим днем на ТОВ "Криворіжшахтобуд";

- із 01 жовтня 2015 року по 02 червня 2016 року стовбуровою підземною з повним робочим днем на шахтобудівельному управлінні.

Вказана професія (посада) за результатами атестації робочих місць, які проводились 27 грудня 2005 року наказ № 1567; 27 жовтня 2010 року наказ №1929; 24 грудня 2014 року наказ № 2895; 26 жовтня 2015 року наказ №2673; 15 листопада 2010 року № 538 відносилась до Списку № 1, згідно з Постановою КМУ № 36 від 16 січня 2003 року

Згідно з довідкою від 08 лютого 2024 року № 35, пільговий стаж за Списком № 1 складає за період з 31 травня 2007 року по 30 березня 2010 року 02 роки 10 місяців; за період з 01 квітня 2010 року по 03 червня 2013 року 03 роки 02 місяці 03 дні; за період з 01 жовтня 2015 року по 02 червня 2016 року 08 місяців 02 дні.

12.02.2024 позивачка подала заяву про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві за принципом екстериторіальності розглянуло заяву та винесло рішення від 19.02.2024 № 88 про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

У рішенні, зокрема, вказано, що загальний страховий стаж позивачки складає 30 років 2 місяці 4 дні, пільговий стаж за Списком № 1 - 6 років 8 місяців 5 днів, який враховано за винятком відпусток без збереження заробітної плати, що не дає права на зниження пенсійного віку на 8 років. Враховуючи вищезазначене, гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ", у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та з відсутністю пільгового стажу за Списком №1 (7 років 6 місяців).

Вважаючи рішення протиправним та необґрунтованим, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивачка звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно - правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Апеляційний суд встановив, що з приводу тривалості страхового та пільгового стажу між сторонами спору немає.

Також апеляційний суд встановив, що загальний страховий стаж позивачки складає 30 років 2 місяці 4 дні, пільговий стаж за Списком № 1 - 6 років 8 місяців 5 днів.

Станом на дату звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах (12.02.2024) ОСОБА_1 07.10.1975 року досягла повних 48 років 04 місяці.

Спір між сторонами виник з приводу наявності у позивачки права на пільгову пенсію, за наявності вищевказаного віку і стажу.

Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Статтею 12 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом "а" статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), рішенням Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020. Так, відповідно до пунктів 1-3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020: визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину 2 статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за №213-VIII; стаття 13, частина 2 статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; застосуванню підлягає, зокрема, стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за №213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Одночасно, як вірно зазначив суд першої інстанції, Конституційний Суд в пункті 4.1 Рішення №1-р/2020 від 23.01.2020 зазначив, що статтею 13 Закону №1788 до внесення змін Законом №213 було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спір між сторонами виник з приводу, того, норму якого закону застосовувати під час призначення пенсії позивачці: положення статті 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, чи норми статті 114 Закону № 1058-ІV.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у справі № 360/3611/20, у вказаній категорії справ застосовувати необхідно саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Відтак суд першої інстанції вірно вважав, що з урахуванням наведеної вище правової позиції Верховного Суду в зразковій справі № 360/3611/20, та з врахуванням того, що позивачка на час звернення до пенсійного органу досягла 48 років, та її загальний стаж складає не менше 20 років, з них спеціальний (пільговий) стаж за Списком № 1 складає понад 6 років, пенсійний орган зобов`язаний був прийняти рішення про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 8 років.

Таким чином, апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції правильно вважав, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 19.02.2024 №88 про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 є протиправним.

Враховуючи те, що спору з приводу тривалості страхового та пільгового стажу позивачки між сторонами спору немає, вік позивачки встановлений вірно, апеляційний суд вважає, що відсутні обставини, які б могли вплинути на рішення пенсійного органу при розгляді заяви позивачки про призначення пенсії, що свідчить про відсутність дискреції пенсійного органу у вказаних правовідносинах.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Тому, на переконання апеляційного суду, суду першої інстанції зробив правильний висновок про зобов`язання ГУ ПФУ у м. Києві призначити ОСОБА_1 з 12.02.2024 (з дня звернення) пенсію на пільгових умовах к порядку пункту "а" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213 із урахуванням висновків суду

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі № 380/4723/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель

Повне судове рішення складено