Справа № 826/5742/18
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року Справа№826/5742/18

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Галатіної О.О. розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Девілон" до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Девілон" звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ , від 22.12.2017.

В обгрунтування позову зазначено, що 27 липня 2017 р. на адресу компанії ТОВ «Девілон» надійшов вантаж Іграшки дитячі м`яконабивні, при декларуванні даного вантажу для присвоєння коду товару згідно УКТЗЕД були використані документи які надійшли з вантажем, УКРЗЕД та пояснення до товарної позиції 9503.

Згідно експортних документів вся партія товару надійшла як Іграшки дитячі, що додатково підтверджується документом сертифікатом походження товару загальної форми, з кодом товару 9503.

При розгляді УКТЗЕД та пояснень до товарної позиції 9503 було встановлено: оскільки вся партія товару має всі ознаки іграшок дитячих та призначення їх для гри, та керуючись прикладом з пояснення до товарної позиції 9503, де говориться що фігурки які часто входять до складу колекційних наборів можуть класифікуватись по матеріалу з якого вироблені, але як звичайно вони використовуються дітьми як іграшка, тому їхня функція як предмету для гри переважає над їхньою декоративною цінністю.

Виходячи із вищевказаного було визначено, що код згідно УКТЗЕД для всієї партії товару встановлено та в подальшому була оформлена митна декларація № UA100110/2017/099609 від 27.07.2017 р.

В подальшому, на підставі наказу від 23.11.2017 № 13677, відповідачем проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ТОВ «ДЕВІЛОН» (код 30178883) вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині правильності класифікації товару «М`яка іграшка - Песик-сумочка…» за кодом 9503 00 41 00 згідно з УКТ ЗЕД за митною декларацією (далі МД) від 27.07.2017 № UA100110/2017/99609.

За результатами проведеної перевірки встановлено порушення: Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 року № 584-VII (зі змінами та доповненнями), ОПІ 1, 3 b) та 6, частини 1 та підпункту г) пункту 5 частини 8 статті 257 МКУ, що стосується неправильної класифікації товарів в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 53 003,65 гривень; пункту 190.1 статті 190 ПКУ, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 10 600,73 гривень.

Враховуючи виявлені порушення відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення №№ , від 22.12.2017.

Підставою прийняття спірних рішень є висновки відповідача щодо невірного визначення ТОВ «Девілон» коду товару за УКТЗЕД, який був зазначений у митній декларації від 27.07.2017 року №UA100110/2017/99609, а саме: код УКТЗЕД - .

Відповідач вважає, що задекларований позивачем товар відповідає коду УКТЗЕД .

Обгрутовуючи позовні вимоги позивач наголошує, що твердження Відповідача, про порушення правил класифікації товарів Позивачем не відповідає змісту норм Митного кодексу, та в свою чергу надає тлумачення даному виду товару самостійно, використовуючи свої повноваження передбачені ч. 4 ст. 69 МКУ.

Позивач зауважує, що, враховуючи положення Основних правил та Пояснення № 401 та оцінюючи в сукупності характеристики зазначеного позивачем у митній декларації від 27.07.2017 року №UA100110/2017/99609 товару, його функціональне призначення та опис його складових частин можна дійти висновку, що вищевказаний товар належить саме до товарної позиції 9503 та відноситься до підкатегорії 9503 00 41 00.

Також ТОВ «Девілон» в підтвердження своєї позиції посилається на наявність висновку Торгово-промислової палати від 07.02.2018 р. за № К-163 з питання визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, який підтверджує правильність позиції щодо застосування до товару коду .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

25.05.2018 року відповідачем надано відзив по справі, згідно змісту якого зазначено, що з метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТ ЗЕД в Україні запроваджено пояснення до УКТ ЗЕД, які побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2012 року і Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу та затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 № 401.

Відповідно до ОПІ 1, назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо такі тексти назв та примітки не вимагають іншого, відповідно до таких положень.

Відповідно до ОПІ 6, для юридичних цілей класифікація товарів у підпозиціях будь-якої товарної позиції проводиться відповідно до назви підпозицій і приміток, які стосуються підпозицій, а також вищезазначених ОПІ, за умови, що порівнювати можна лише підпозиції одного рівня. У цілях цього ОПІ також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів та груп, якщо не обумовлено інше.

Згідно з УКТ ЗЕД до товарної групи 95 включаються iграшки всiх типiв, призначенi для розваги дiтей i дорослих. До неї також входить устаткування для кiмнатних iгор або iгор на вiдкритому повiтрi, снаряди i пристрої для спорту, гiмнастики чи атлетики, деякi приладдя для рибної ловлi, полювання i стрiльби, каруселi та iншi предмети для ярмаркових розваг.

Згідно з Приміткою 1 d) до 95 групи згідно з УКТ ЗЕД не включаються спортивнi сумки та iншi вироби товарних позицiй 4202, 4303 або 4304.

У товарну позицію 4202 згідно з УКТ ЗЕД включаються саквояжi, чемодани, дорожнi дамськi сумки-чемоданчики, кейси для дiлових паперiв, портфелi, шкiльнi ранцi, футляри та чохли для окулярiв, бiноклiв, фото-, кiно- та вiдеокамер, для музичних iнструментiв, зброї, кобури та аналогiчнi чохли; сумки дорожнi, сумки-термоси для харчових продуктiв та напоїв, сумочки для косметики, рюкзаки, сумочки дамськi, сумки господарськi, портмоне, гаманцi, футляри для географiчних карт, портсигари, кисети, сумки для робочих iнструментiв, сумки спортивнi, футляри для пляшок, пудреницi, скриньки для ювелiрних виробiв, футляри для рiзальних предметiв та аналогiчнi речi, виготовленi з натуральної або композицiйної шкiри, пластмасових листiв або текстильних матерiалiв, вулканiзованих волокон або картону, або з повним покриттям усiєї поверхнi або переважно покритi такими матерiалами чи папером.

До цiєї товарної позицiї включаються лише вироби, зазначенi в нiй, та аналогiчнi вироби. Цi вироби можуть бути твердими чи на твердiй основi, або м`якими i без основи.

Відповідач вважає, що рюкзак це спеціальна сумка для носіння на спині різних вантажів, що містить дві (рідко одну) косі лямки, які надіваються на плечі, а також, у більшості випадків, ручку з верхньої сторони.

Іграшки для розваг дітей у вигляді тварин та мультиплікаційних персонажів класифікуються у товарній позиції 9503 УКТ ЗЕД.

Відповідач зазначає, що є товари, які є одночасно і іграшкою і рюкзаком. З такими товарами діти можуть гратися і носити в них свої дитячі приналежності (іграшки, олівці, ручки, маленькі зошити і т.д.).

В більшості випадків товар «М`яка іграшка - Песик-сумочка…» призначений для дітей дошкільного та шкільного віку, має вигляд тварини чи вигаданого дитячого персонажа з внутрішніми порожнинами наплічними лямками, ручками, застібками.

Отже, такі товари можливо розглядати у товарній позиції 4202 або 9503 згідно з УКТ ЗЕД.

У разі коли згідно з ОПІ 3 b) або з будь-яких інших причин товари на перший погляд можна віднести до двох або більше товарних позицій, класифікація таких товарів проводиться відповідно до ОПІ 3 таким чином:

а) перевага надається тій товарній позиції, яка більш конкретно описує товар у порівнянні з найменуваннями товарних позицій, що дають більш загальний опис.

Однак, коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, які входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише до окремих частин товарів, що надходять у продаж у наборі, призначеному для роздрібненої торгівлі, тоді ці товарні позиції розглядаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо одна з них має повніший або більш точний опис товару;

b) суміші, багатокомпонентні вироби, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, і товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може проводитися відповідно до ОПІ 3 а), класифікуються відповідно до матеріалу чи складових, які визначають основний характер цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

с) товари, класифікацію яких не можна провести відповідно до ОПІ 3 а) або 3 b), класифікуються у товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед товарних позицій, які розглядаються.

Це ОПІ передбачає три методи класифікації товарів, які, на перший погляд, можуть бути віднесені до двох чи більше товарних позицій, або згідно з умовами ОПІ 3 b), або з будь-якої іншої причини. Ці методи застосовуються в тій послідовності, в якій вони наведені в цьому ОПІ. Отже, ОПІ 3 b) застосовується лише тоді, коли ОПІ 3 а) не підходить до класифікації, а якщо й ОПІ 3 а) та 3 b) не підходять, то застосовується ОПІ 3 с).

Відповідач вважає, що точний опис товару «М`яка іграшка - Песик-сумочка…» не дає жодна з товарних позицій 4202 та 9503 УКТ ЗЕД, вони рівнозначні і правило 3 а) не можна використати для визначення коду цього товару.

Відповідно до ОПІ 3 b) при класифікації багатокомпонентного товару визначається його основа розпізнавальна ознака.

Основна розпізнавальна ознака (критерій) може визначатися різними чинниками залежно від виду товару. Вона може, наприклад, визначатися природою матеріалу чи компонента, його об`ємом, кількістю, масою, вартістю або роллю, що відіграє цей матеріал чи компонент у використанні товару.

У використанні товару «М`яка іграшка - Песик-сумочка…» основна роль це зберігати і переносити різні предмети, а розвага (гра) відіграє другорядну роль.

Резюмуючи вищевикладене податковий орган вважає, що відповідно до ОПІ 1, 3 b) та 6, Пояснень до товарної позиції 4202, принципу сфери використання товару «М`яка іграшка Песик-сумочка…», товари, ввезені ТОВ «ДЕВІЛОН» на митну територію України за МД від 27.07.2017 № UA100110/2017/99609 мають класифікуватись у товарній позиції 4202 у товарній підкатегорії 4202 92 98 00 згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 12,5% від митної вартості), що має наступну структуру побудови коду:

- 4202 Саквояжi, чемодани, дорожнi дамськi сумки-чемоданчики, кейси для ділових паперів, портфелi, шкiльнi ранцi, футляри та чохли для окулярiв, бiноклiв, фото-, кiно-та відеокамер, для музичних iнструментiв, зброї, кобури та аналогiчнi чохли; сумки дорожнi, сумки-термоси для харчових продуктів та напоїв, сумочки для косметики, рюкзаки, сумочки дамські, сумки господарськi, портмоне, гаманцi, футляри для географiчних карт, портсигари, кисети, сумки для робочих iнструментiв, сумки спортивнi, футляри для пляшок, пудреницi, скриньки для ювелiрних виробiв, футляри для рiзальних предметiв та аналогічні речi, виготовлені з натуральної або композицiйної шкiри, пластмасових листiв або текстильних матерiалiв, вулканiзованих волокон або картону, або з повним покриттям усiєї поверхнi або переважно покриті такими матерiалами чи папером:

- 4202 92 з лицьовою поверхнею з листів пластмаси або текстильних матеріалів:

- 4202 92 98 00 інші.

На підставі викладених обставин Головне управління ДПС у м. Києві просить відмовити в задоволенні позову.

07.06.2018 року позивачем надано відповідь на відзив, згідно змісту якої відповідач позицію щодо задоволення позову підтримав.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 22 серпня 2025, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Девілон" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень прийнято до провадження, позов залишено без руху.

Ухвалою від 13.06.2025 року продовжено розгляд адміністративної справи № 826/5742/18.

Також ухвалою від 13.06.2025 року клопотання Представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Девілон" про заміну сторони відповідача задоволено, замінено відповідача у справі - управління Державної фіскальної служби у м. Києві на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011, місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116).

25.06.2025 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в обгрутування якого покладені висновки, аналогічні висновкам відзиву, наданому 25.05.2018 року.

26.06.2025 року представником позивача надано відзив на позов, згідно змісту якого позовну заяву підтримано. Також надано клопотання про стягнення витрат на правову допомогу.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ (із змінами та доповненнями) (далі МКУ), наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 23.11.2017 № 13677 проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ТОВ «ДЕВІЛОН» (код 30178883) вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині правильності класифікації товару «М`яка іграшка - Песик-сумочка…» за кодом 9503 00 41 00 згідно з УКТ ЗЕД за митною декларацією (далі МД) від 27.07.2017 № UA100110/2017/99609.

Перевіркою було встановлено такі порушення:

- Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 року № 584-VII (зі змінами та доповненнями), ОПІ 1, 3 b) та 6, частини 1 та підпункту г) пункту 5 частини 8 статті 257 МКУ, що стосується неправильної класифікації товарів в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 53 003,65 гривень;

- пункту 190.1 статті 190 ПКУ, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 10 600,73 гривень.

За результатами перевірки зазначених у п. 2.6 акта документів та інформації, що міститься у базах даних ДФС встановлено оформлення товару «М`яка іграшка - Песик-сумочка…» за МД від 27.07.2017 № UA100110/2017/99609 за кодом 9503 00 41 00 згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита у розмірі 0% від митної вартості).

Враховуючи виявлені порушення Головним управлінням ДПС у м. Києві 22.12.2017 були прийняті податкові повідомлення-рішення № на суму 53003, 65 грн. та № на суму 10 600, 73грн.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

В силу приписів статті 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТЗЕД; фактурну вартість товарів; митну вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК України).

Статтею 69 Митного кодексу України передбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД, яка складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

В силу приписів частини шостої статті 69 Митного кодексу України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Статтею 345 Митного кодексу України передбачено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення. Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 354 Митного кодексу України в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов`язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

У справі, що розглядалась, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу правильності визначення коду товару, що ввозився позивачем, згідно з УКТЗЕД.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19.09.2013 №584-VII "Про Митний тариф України".

Митний тариф України містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється відповідно до УКТЗЕД, Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з урахуванням Пояснень до Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, приміток до розділів і груп та визначальних для класифікації характеристик товару.

Згідно з Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами.

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

5. На додаток до наведеного до зазначених нижче товарів застосовуються такі правила:

(a) футляри для фотоапаратів, музичних інструментів, зброї, креслярського приладдя, прикрас та подібні вироби, які мають спеціальну форму і призначені для зберігання відповідних виробів або набору виробів, придатні для тривалого використання разом з виробами, для яких вони призначені, класифікуються разом з упакованими в них виробами. Це правило не поширюється на тару (упаковку), що становить разом з виробом одне ціле і надає останньому істотно іншої властивості;

(b) відповідно до правила 5 (a) тару (упаковку) разом з товарами, які в ній містяться, слід класифікувати разом з цими товарами, якщо вона належить до такого типу тари (упаковки), яка зазвичай використовується для упакування цих товарів. Це положення є необов`язковим, якщо ця тара (упаковка) придатна для повторного використання.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

У справі, що розглядалась, суд встановив, що позивач здійснював ввезення товарних виробів, що мають назву «М`яка іграшка - Песик-сумочка…».

Позивач визначив код товару за кодом 9503 00 41 00 згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з урахуванням пояснень до Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, приміток до розділів і груп та визначальних для класифікації характеристик товару це означає: Група 95. Іграшки, ігри та спортивний інвентар; їх частини та приладдя, 9503 - іграшки у вигляді тварин або інших істот, крім людей (м`яконабивні).

Код вказаного товару, що визначений органом доходів і зборів (9404 90 90 00) згідно з УКТ ЗЕД означає: Група 94. Меблі; постільні речі, матраци, матрацні основи, диванні подушки та аналогічні набивні речі меблів, світильники та освітлювальне обладнання, в іншому місці не зазначені; світлові покажчики, табло та подібні вироби; збірні будівельні конструкції. 9404 Основи матрацні; постільні речі та подібні вироби (наприклад матраци, стьобані ковдри пухові та пір`яні, диванні подушки, пуфи і подушки), з пружинами або заповнені будь-якими матеріалами чи вироблені з пористої гуми або полімерних матеріалів, з покриттям чи без покриття; 90 90 00 - iншi.

Відповідно до частини 5 статті 69 Митного кодексу України у разі наявності складного випадку класифікації товару у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару, при виникненні суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, необхідно застосовувати спеціальні знання, проводити дослідження.

Аналіз положень статті 69 МК України дає підстави для таких висновків: класифікацію товарів згідно з УКТ ЗЕД здійснює декларант; митний орган здійснює контроль за такою класифікацією; митний орган може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Верховний Суд за результатами розгляду справи вважає, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає декларацію. Орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Відповідні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 814/1256/17.

З приводу спірного моменту щодо належності товару до того чи іншого коду УКТ ЗЕД суд, повертаючись до порядку визначення коду товару за існуючим в ОПІ порядком, зазначає, що за пунктом а) ОПІ перевага надається тій товарній позиції, яка більш конкретно описує товар у порівнянні з найменуваннями товарних позицій, що дають більш загальний опис.

Керуючись вказаним положенням суд вважає, що застосований відповідачем код 4202, який включає в себе саквояжi, чемодани, дорожнi дамськi сумки-чемоданчики, кейси для дiлових паперiв, портфелi, шкiльнi ранцi, футляри та чохли для окулярiв, бiноклiв, фото-, кiно- та вiдеокамер, для музичних iнструментiв, зброї, кобури та аналогiчнi чохли; сумки дорожнi, сумки-термоси для харчових продуктiв та напоїв, сумочки для косметики, рюкзаки, сумочки дамськi, сумки господарськi, портмоне, гаманцi, футляри для географiчних карт, портсигари, кисети, сумки для робочих iнструментiв, сумки спортивнi, футляри для пляшок, пудреницi, скриньки для ювелiрних виробiв, футляри для рiзальних предметiв та аналогiчнi речi, виготовленi з натуральної або композицiйної шкiри, пластмасових листiв або текстильних матерiалiв, вулканiзованих волокон або картону, або з повним покриттям усiєї поверхнi або переважно покритi такими матерiалами чи папером, не охоплює поняття «дитяча іграшка», яке є первинним та відображає цільове призначення даного товару.

Тобто товарні позиції за кодом 4202 не передбачають використання товару в якості іграшки.

А відтак, керуючись пунктом а) ОПІ, суд вважає, що код 9503 більш конкретно описує товар «М`яка іграшка - Песик-сумочка…».

У тому числі, як вже зазначено вище, згідно висновку Київської Торгово-промислової палати України від 07.02.2018 р. за № К-163 з питання визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, зазначено, що товар ««М`яка іграшка - Песик-сумочка…» класифікується за кодом 9503 00 41 00».

На підставі зазначеного суд вважає позицію Головного управління ДПС у м. Києві щодо визначення коду товару ««М`яка іграшка - Песик-сумочка…» 4202 помилковою.

До того ж суд звертає увагу на нижченаведене.

Підпунктом 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, який застосовується до спірних правовідносин поряд з положеннями статей 345, 351 Митного кодексу України, передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення

Жодних відомостей про неподання позивачем документів, що необхідні для визначення коду товару під час його митного оформлення, подання недостовірних документів або про факти протиправних дій чи бездіяльності з боку посадових осіб митниць, що здійснювали митний контроль, відповідач суду не надав.

Будь-яких інших фактичних даних, які б мали значення для вирішення справи суд не встановив.

У відповідності до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003 вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

На підставі аналізу норм чинного законодавства та обставин, встановлених письмовими доказами, суд дійшов переконання, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належними та допустимими доказами наявність підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень №№ , від 22.12.2017.

Враховуючи наведене суд вважає за належне визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №№ , від 22.12.2017.

На підставі вказаного позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі Закон № 5076-VI).

Частинами 2 та 3 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Водночас в силу вимог ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

При цьому покладення обов`язку довести неспівмірність витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не можуть нівелювати положень статті 139 КАС України щодо обставин, які враховує суд при вирішенні питання про розподіл судових, зокрема обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Нориком М.В. було укладено договір № 02/25 про надання правової (правничої) допомоги від 02.12.2024 року.

Відповідно Акту № 05/25 надання консультаційних послуг за договором про надання правничої (правової) допомоги № 02/25 від 02.12.2024 року вартість послуги (правової допомоги) 22 000, 00грн.

Згідно Детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Нориком М.В. та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі № 826/5742/18, що є Додатком №1 від 16.06.2025 р. до акту № 05/25 від 16.06.2025 про надання консультаційних послуг за договором про надання правничої допомоги № 02/25 від 02.12.2024, з метою демонстрації витраченого часу, який брався до уваги при розрахунку згідно акту № 05/25 від 16.06.2025 про надання консультаційних послуг за договором про надання правничої (правової) допомоги № 02/25 від 12.12.2024 року по справі 826/5742/18 наведено наступне:

- попереднє опрацювання матеріалів; представництво (особиста присутність в приміщенні ГУ ДФС у м. Києві по провулку Політехнічному в будинку 5-А в місті Києві); Представництво в ТПП (підготовка заяви та отримання висновку від 07.02.2018 р. за № К-163); підготовка матеріалів для оскарження в досудовому порідку (2 + 2 + 6);

- опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, формування правової позиції: Консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи; Підготовка позову; заява виконання ухвали від 06.06.2024 + клопотання правонаступництво; підготовка відповіді на відзив та подання (4+3+2+7+1+5).

Разом: 32 години.

Оплата витрат на правничу допомогу складає: 687,50 грн. х 32 год. = 22 000,00 грн.

В силу положень ст. 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269).

Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі Лавентс проти Латвії відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Розглядаючи наданий адвокатом опис виконаних робіт суд звертає увагу на те, що позов подано до суду у квітні 2018 року, договір про надання правничої допомоги укладено 02.12.2024 року.

А відтак суд не приймає доводи представника позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, які були здійснені в період до 02.12.2024 року.

Щодо решти наданих послуг, а саме: заяви на виконання ухвали від 06.06.2024 + клопотання правонаступництво; підготовка відповіді на відзив та подання (1+5), суд звертає увагу на те, що відповідь на відзив була надана за допомогою системи «Електронний суд» та за змістом у більшості аргументів дублює відповідь на відзив, яка надана 07.06.2018 року.

Враховуючи наведене, суд не вважає наведений проміжок часу у 5 годин таким, що є необхідним для складання відзиву оновленого змісту та надсилання його на адресу суду за допомогою системи «Електронний суд».

На підставі вказаного суд вважає за можливе задовольнити вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу частково у розмірі 2062, 50 грн. (687,50 грн.*3 год).

Щодо судового збору.

Як вже зазначено вище, відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позов задоволено, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3524, 00 коп., який сплачено відповідно платіжного доручення № 2564 від 05.04.2018 року.

Керуючись ст. ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Девілон" до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві № від 22.12.2017.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві № від 22.12.2017.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Девілон" витрати на правничу допомогу в сумі 2062 (дві тисячі шістдесят дві) грн., 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Девілон" судовий збір у сумі 3524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) грн., 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Галатіна