Справа № 520/3508/25
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 р. Справа № 520/3508/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яка полягає у незастосуванні при встановленні та обчисленні позивачу надбавки за науковий ступінь «Доктор наук» за період з 01.07.2014 по день виключення позивача зі списків особового складу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба положення ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту";

- визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яка полягає у незастосуванні при встановленні та обчисленні позивачу надбавки за вчене звання «Професор» починаючи за період з 01.07.2014 по день виключення позивача зі списків особового складу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба положення ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту";

- зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити позивачу з 01.07.2014 по день виключення позивача зі списків особового складу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба доплату за науковий ступінь «Доктор наук» - 25% від посадового окладу, відповідно до положень ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту";

- зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити позивачу з 01.07.2014 по день виключення позивача зі списків особового складу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба доплату за вчене звання «Професор» - 33% від посадового окладу, відповідно до положень ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачу з 01.07.2014 по день виключення позивача зі списків особового складу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба доплату за науковий ступінь «Доктор наук» - 25% від посадового окладу, відповідно до положень ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту" та доплату за вчене звання «Професор» - 33% від посадового окладу, відповідно до положень ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом відповідно до ст. 262 КАС України.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Також, ухвалою суду витребувано у відповідача додаткові документи.

На виконання ухвали суду представником відповідача надано витребувані документи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 з 1993 року по 20.08.2022 проходив військову службу в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.

Наказом начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (по стройовій частині) від 20.08.2022 №228, позивача виключено зі списків особового складу університету та всіх видів забезпечення, з 20 серпня 2022 року.

Довідкою - розрахунком про нараховані та виплачені надбавки за науковий ступінь та вчене звання за період 01.07.2014 по 31.03.2018 підтверджено, що позивачу за вказаний період встановлено доплату за вчене звання - 33% від посадового окладу та надбавку за науковий ступінь - 25% від посадового окладу.

Довідкою - розрахунком про нараховані та виплачені надбавки за науковий ступінь та вчене звання за період 01.04.2018 по 20.08.2022 підтверджено, що позивачу за вказаний період встановлено доплату за вчене звання - 10% від посадового окладу та надбавку за науковий ступінь - 5% від посадового окладу.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, оскільки постанова КМУ № 704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" є спеціальним нормативно - правовим актом та визначає конкретні розміри доплат (5% та 10%), ці положення підлягають пріоритетному застосуванню перед загальними нормами Закону.

Не погоджуючись з невстановленням відповідачем доплати за науковий ступінь «Доктор наук» - 25% від посадового окладу та доплати за вчене звання «Професор» - 33% від посадового окладу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 01.01.1992 (Закон - №2262-ХІІ).

Статтею 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Поряд з цим, 30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова № 704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Вказана постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.

Пунктом 2 цієї постанови установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 року №1556-VII (далі - Закон №1556-VII) законодавство України про вищу освіту базується на Конституції України і складається із законів України "Про освіту", "Про наукову і науково-технічну діяльність", цього Закону та інших нормативно-правових актів, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону №1556-VII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) вищий військовий навчальний заклад (заклад вищої освіти із специфічними умовами навчання) - це заклад вищої освіти державної форми власності, який здійснює на певних рівнях вищої освіти підготовку курсантів (слухачів, студентів), ад`юнктів для подальшої служби на посадах офіцерського (сержантського, старшинського) або начальницького складу з метою задоволення потреб Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, центральних органів виконавчої влади із спеціальним статусом, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Частиною четвертою статті 13 Закону №1556-VII визначено, що державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади (заклади вищої освіти із специфічними умовами навчання), військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, мають право своїми актами встановлювати особливі вимоги до: 1) управління відповідним вищим військовим навчальним закладом (закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання), військовим навчальним підрозділом закладу вищої освіти; 2) діяльності та повноважень вченої ради; 3) кандидатів на посади керівників відповідних вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання), їх структурних підрозділів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та порядку їх призначення; 4) практичної підготовки осіб, які навчаються у відповідних вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 5) порядку заміщення вакантних посад командування і науково-педагогічних працівників; 6) реалізації прав і обов`язків наукових і науково-педагогічних працівників та осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 7) порядку відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 8) підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів у військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти в аспірантурі (ад`юнктурі) та докторантурі відповідних закладів вищої освіти.

З аналізу наведених норм слідує, що законодавством передбачено створення вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти зі специфічними умовами навчання). Особливістю їх правового статусу є те, що державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади, можуть встановлювати своїми актами особливі вимоги до окремих сфер діяльності таких закладів, до яких не відноситься визначення матеріального забезпечення науково-педагогічних працівників. Водночас основним нормативно-правовим актом, який регулює діяльність таких закладів та яким передбачено гарантії науково-педагогічним, науковим, педагогічним та іншим працівникам закладів вищої освіти, в тому числі щодо матеріально-фінансового забезпечення, є Закон України "Про вищу освіту".

Згідно з частиною другою статті 59 Закону №1556-VII науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцента і старшого дослідника - 25 відсотків посадового окладу, професора - 33 відсотки посадового окладу. Заклад вищої освіти може встановити більший розмір доплат за рахунок власних надходжень.

Підпунктом 8 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1556-VII визначено, що після набрання чинності цим Законом науковий ступінь кандидата наук прирівнюється до наукового ступеня доктора філософії, а вчене звання старшого наукового співробітника - до вченого звання старшого дослідника.

Вказаними нормами чітко передбачено встановлення доплат за науковий ступінь та за вчене звання незалежно від того, чи є такий заклад вищим військовим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання чи звичайним закладом вищої освіти.

Довідкою - розрахунком про нараховані та виплачені надбавки за науковий ступінь та вчене звання за період 01.07.2014 по 31.03.2018 підтверджено, що позивачу за вказаний період встановлено доплату за вчене звання - 33% від посадового окладу та надбавку за науковий ступінь - 25% від посадового окладу.

Довідкою - розрахунком про нараховані та виплачені надбавки за науковий ступінь та вчене звання за період 01.04.2018 по 20.08.2022 підтверджено, що позивачу за вказаний період встановлено доплату за вчене звання - 10% від посадового окладу та надбавку за науковий ступінь - 5% від посадового окладу.

Обґрунтовуючи правомірність встановлення позивачеві доплати за науковий ступінь у розмірі 5% та вчене звання у розмірі 10%, відповідач посилається на те, що постанова КМУ №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" є спеціальним нормативно - правовим актом та визначає конкретні розміри доплат (5% та 10%), ці положення підлягають пріоритетному застосуванню перед загальними нормами Закону.

Аналіз встановлених обставин справи, враховуючи надану правову оцінку, дає підстави для висновку, що по відношенню до науково-педагогічних працівників, які проходять службу в вищих військових навчальних закладах зі специфічними умовами навчання саме Закон №1556-VII є спеціальним та має застосовуватися при конкуренції правових норм.

Суд зазначає, що правила визначення доплати за науковий ступінь, установлені підпунктом 2 пункту 6 постанови №704, поширюються на всіх військовослужбовців, які мають такі наукові ступені та вчені звання, у той же час для тих військовослужбовців, які проходять службу у вищих військових навчальних закладах, така доплата має встановлюватися з урахуванням мінімальних гарантій, що передбачені статтею 59 Закону №1556-VII.

Понад це, установлення науково-педагогічним працівникам у залежності від виду навчального закладу різних розмірів доплат за науковий ступінь розглядається судом як дискримінаційне ставлення до окремої категорії осіб, які, маючи відповідні наукові ступені та звання та працюючи в закладах освіти зі специфічними умовами навчання, сфера діяльності яких урегульована Законом №1556-VII, отримують доплати в менших розмірах, ніж працівники освіти, які працюють у вищих навчальних закладах освіти.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру доплат за науковий ступінь у спірних правовідносинах слід застосовувати норму частини другої статті 59 Закону №1556-VII, а не положення підзаконного акту - постанови №704.

Отже, при визначенні доплати за науковий ступінь позивачу необхідно застосовувати доплату за науковий ступінь (кандидат наук) у розмірі 25% посадового окладу та вчене звання (професор) у розмірі 33% посадового окладу відповідно до ч.2 ст. 59 Закону №1556-VII.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.12.2023 у справі №380/16427/21.

В прохальній частині позову позивач просить суд зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити з 01.07.2014 по день виключення його зі списків особового складу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба доплату за науковий ступінь «Доктор наук» - 25% від посадового окладу та доплату за вчене звання «Професор» - 33% від посадового окладу відповідно до положень ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".

Довідкою - розрахунком про нараховані та виплачені надбавки за науковий ступінь та вчене звання за період 01.07.2014 по 31.03.2018 підтверджено, що позивачу за вказаний період встановлено доплату за вчене звання - 33% від посадового окладу та надбавку за науковий ступінь - 25% від посадового окладу.

Довідкою - розрахунком про нараховані та виплачені надбавки за науковий ступінь та вчене звання за період з 01.04.2018 по 20.08.2022 підтверджено, що позивачу за вказаний період встановлено доплату за вчене звання - 10% від посадового окладу та надбавку за науковий ступінь - 5% від посадового окладу.

Зважаючи, що за період 01.07.2014 по 31.03.2018 позивачу за вказаний період встановлено доплату за вчене звання - 33% від посадового окладу та надбавку за науковий ступінь - 25% від посадового окладу, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу з 01.04.2018 по 20.08.2022 доплату за науковий ступінь «Доктор наук» - 25% від посадового окладу та доплату за вчене звання «Професор» - 33% від посадового окладу відповідно до положень ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (вул. Сумська, буд. 77/79, м. Харків, 61023, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 з 01.04.2018 по 20.08.2022 доплати за науковий ступінь «Доктор наук» - 25% від посадового окладу та доплати за вчене звання «Професор» - 33% від посадового окладу відповідно до положень ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".

Зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.04.2018 по 20.08.2022 доплату за науковий ступінь «Доктор наук» - 25% від посадового окладу та доплату за вчене звання «Професор» - 33% від посадового окладу відповідно до положень ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.