Справа № 420/27883/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 серпня 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бабенко Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна паливна компанія «ОБЛПАЛИВО» до Комунальної установа «Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Поликом» про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна паливна компанія «ОБЛПАЛИВО» до Комунальної установа «Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Поликом», в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Комунальної установи «Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області» щодо включення дискримінаційних умов у проект договору за процедурою закупівлі за предметом «Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:20-3 Тверде паливо», що оголошена за ідентифікатором № UA-2025-07-21-008139-а;

визнати протиправними дії Комунальної установи «Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області» щодо відхилення пропозиції Переможця відбору ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ «ОБЛПАЛИВО», які оформлені протоколом від 31.07.2025р., за процедурою закупівлі за предметом «Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:20-3 Тверде паливо», що оголошена за ідентифікатором № UA-2025-07-21-008139-а;

визнати протиправним та скасувати рішення Комунальної установи «Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області» щодо визнання переможцем та укладання договору з Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Поликом» за процедурою закупівлі за предметом «Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:20-3 Тверде паливо», що оголошена за ідентифікатором № UA-2025-07-21-008139-а;

визнати протиправним та скасувати повідомлення про намір укласти договір про закупівлю за предметом «Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:20-3 Тверде паливо», що оголошена за ідентифікатором № UA-2025-07-21-008139-а.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов таких висновків.

Згідно частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 2, 7 частини першої статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

У постанові від 16.01.2019 у справі 815/1121/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у цій справі є незгода позивача з умовами проєкту договору за процедурою закупівлі за предметом «Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:20-3 Тверде паливо», що оголошена за ідентифікатором № UA-2025-07-21-008139-а, рішенням про відхилення пропозиції ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ «ОБЛПАЛИВО», які оформлені протоколом від 31.07.2025р., за процедурою закупівлі за предметом «Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:20-3 Тверде паливо», що оголошена за ідентифікатором № UA-2025-07-21-008139-а, рішенням Комунальної установи «Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області» щодо визнання переможцем та укладання договору з Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Поликом» за процедурою закупівлі за предметом «Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:20-3 Тверде паливо», що оголошена за ідентифікатором № UA-2025-07-21-008139-а та повідомленням про намір укласти договір про закупівлю за предметом «Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:20-3 Тверде паливо», що оголошена за ідентифікатором № UA-2025-07-21-008139-а.

При цьому, відповідно до матеріалів позовної заяви, обрано переможцем означеної вище закупівлі Товариство з обмеженою відповідальністю Фірму «Поликом».

Тобто, в даному випадку спір пов`язаний саме з укладанням контракту, оскільки переможця, як вже встановлено судом вище, було обрано замовником.

Судом також встановлено та підтверджується даними, які містяться на сайті://prozorro.gov.ua, торги було проведено без використання електронної системи закупівель.

При цьому, відповідно до даних, які містяться на сайті://prozorro.gov.ua, за результатами проведеної закупівлі, 06 серпня 2025 року Комунальною установою «Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області» укладено договір з товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Поликом».

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з частинами другою, третьою 3 статті 180 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За правилами частин першою, четвертою статті 183 Господарського кодексу України, договори за державним замовленням укладаються між визначеними законом суб`єктами господарювання - виконавцями державного замовлення та державними замовниками, що уповноважені від імені держави укладати договори (державні контракти), в яких визначаються господарські зобов`язання сторін та регулюються відносини замовника з виконавцем щодо виконання державного замовлення. Ухилення від укладення договору за державним замовленням є порушенням господарського законодавства і тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами. Спори, пов`язані з укладенням договору за державним замовленням, в тому числі при ухиленні від укладення договору однієї або обох сторін, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 184 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

За приписами статті 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на організованих ринках капіталу, організованих товарних ринках, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних організованих ринків капіталу, організованих товарних ринків, ярмарків та публічних торгів.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 Цивільного кодексу України).

Так, статтею 22 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено вимоги до тендерної документації, яка по суті є пропозицією з визначенням всіх істотних умов та представленням проекту договору.

Згідно зі статтею 1 цього Закону, тендерна пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник процедури закупівлі подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації.

Тобто, з викладеного вище можна дійти висновку про те, що тендерна пропозиція є зустрічною пропозицією учасника укласти договір на умовах, зазначених в тендерній пропозиції.

Між тим, частиною шостою статті 28 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що за результатами розгляду та оцінки тендерної пропозиції замовник визначає переможця та приймає рішення про намір укласти договір згідно з цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про публічні закупівлі» регламентовано, що рішення про намір укласти договір про закупівлю приймається замовником у день визначення учасника переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі. Протягом одного дня з дати ухвалення такого рішення замовник оприлюднює в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

Тож, факт визначення переможця торгів, прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю та укладення 06.08.2025 відповідного договору свідчить про те, що замовник прийняв тендерну (зустрічну) пропозицію переможця та погодився на укладення договору.

Отже, господарський договір є фактично укладеним та між переможцем і замовником виникли договірні правовідносини.

У частині першій статті 187 Господарського кодексу України закріплено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Господарського кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно із пунктом 11 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про оборонні закупівлі», крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю.

Статтею 282 КАС України визначено особливості провадження у справах щодо гарантованого забезпечення потреб оборони.

Частиною першої статті 282 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про оборонні закупівлі», крім спорів, пов`язаних з укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю, може бути подана протягом десяти робочих днів з дня, коли особа мала дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що правовідносини, що виникли в даній справі між позивачем та відповідачем, склалися під час укладання державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем, а отже фактично зачіпають майнові інтереси переможця торгів - ТОВ Фірма «Поликом».

Тож, вказана справа повинна розглядатися в порядку господарського судочинства, оскільки спір виник із договірних правовідносин.

Слід зазначити, що Велика Палата Верховного суду в постанові від 29 січня 2019 року у справі №819/829/17 зробила наступний висновок: «…Велика Палата Верховного Суду зазначає, що орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення торгів (тендеру) є суб`єктом владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та переможцем цього тендеру відносяться до юрисдикції адміністративних судів. Проте, після укладення договору між організатором конкурсу та його переможцем спір щодо правомірності рішення тендерного комітету підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства, оскільки фактично зачіпає майнові інтереси переможця торгів…».

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Така правова позиція відповідає також висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року у справі № 819/829/17 (К/9901/42669/18) (провадження № 11-757апп18).

Зважаючи, що між організатором процедури закупівлі UA-2025-07-21-008139-а (КУ «Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області» ) та його переможцем (ТОВ Фірма «Поликом») 06.08.2025 укладено договір за відповідним предметом закупівлі, суд дійшов висновку, що спір у цій справі не підвідомчий адміністративному суду.

Частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України обумовлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Приписами частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, у відкритті провадження в адміністративній справі необхідно відмовити, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду у порядку господарського судочинства.

Суд зауважує, що згідно з ч.5 ст.170 КАС України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись ст. 170, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №420/27883/25 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна паливна компанія «ОБЛПАЛИВО» до Комунальної установа «Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Поликом» про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень.

Позовну заяву разом з усіма доданими до неї документами повернути позивачу.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Суддя Дмитро БАБЕНКО