Справа № 442/6140/25
Суддя: Курус Р. І.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/6140/25
Провадження №2-а/442/65/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючої судді - Курус Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції України у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

з участю секретаря судових засідань - Фіцяк А.А.,

в с т а н о в и в:

14.08.2025 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України у Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовує тим, що постановою інспектора Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області лейтенанта поліції Бавровського В.В. від 11 серпня 2025 року серії ЕНА №5456398 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що він нібито 11.08.2025 року о 17 год. 35 хв. на автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці 158 км. керував тз. VolkswagenLT35 н.з. НОМЕР_1 із причепом «Прагматек а7-4621» д.н.з. НОМЕР_2 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 б ПДР України.

Вважає обставини викладені у оскаржуваній постанові такими що не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи. Зокрема вказує на те, що відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01497-00087-25 від 18.04.2025 складеного Випробувальною лабораторією ТОВ «Добробут-Авто» дільниця №3.16 т.з. «Прагматек а7-4621» д.н.з. НОМЕР_2 VIN НОМЕР_3 після технічного контролю визнано технічно справним, дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 18.04.2027. Отже, на момент винесення спірної постанови т.з. - причіп «Прагматек а7-4621» д.н.з. НОМЕР_4 пройшов обов`язковий технічний контроль, результати якого є чинними з 18.04.2025 по 18.04.2027, що працівниками поліції при винесенні оскаржуваної постанови було залишено без уваги.

Таким чином, вважає, що працівниками поліції не здобуто жодних доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, у відповідача відсутні належні та допустимі докази правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом. Вважає таку незаконною та протиправною та просить її скасувати.

15.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 25.08.2025.

20.08.2025 від представника відповідача Бєлової В.А. надійшов відзив на позовну заяву. В відзиві зазначає, що при винесені оскаржуваної постанови інспектор, лейтенант поліції Бавровський В.В. керувався ПДР України, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому він діяв в межах правового кола і не порушував норми процесуального законодавства. Звертає увагу суду на те, що і автомобіль Volkswagen LT35 (н.з. НОМЕР_1 ), і причеп «Прагматек а7-4621» (н.з. НОМЕР_2 ) підлягають обов`язковому технічному контролю, однак доказів проходження такого огляду автомобілем позивачем не надано. Наявність чинного протоколу ОТК підтверджує, що транспортні засоби відповідають вимогам безпеки дорожнього руху, і є обов`язковою умовою проходження обов`язкового технічного контролю. За наведених обставин, просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, суд приходить такого висновку.

Судом встановлено, що 11 серпня 2025 року інспектор Хмельницького районного управління поліції ГУНП у Хмельницькій області лейтенант поліції Бавровський Віталій Вікторович виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5456398, якою наклав на позивача ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП, за те, що він 11.08.2025 о 17:35 на дорозі Н-03 Житомир-Чернівці, 158 км, керував транспортним засобом VolksagenLT35, д.н.з. НОМЕР_1 із причепом Прагматек А7-4621, д.н.з. НОМЕР_2 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п.31.3.б. ПДР України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП).

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено (ст. 287 КУпАП).

Згідно з п.31.3.б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Враховуючи, вимоги ч. 6 даної статті Закону України «Про дорожній рух», передбачається періодичність проходження обов`язкового технічного контролюдля легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від Форми власності) вантажопідйомністю до 3.5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджений постановою КМУ від 30.01.2012 року №137 в якому визначено періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для вантажних автомобілів незалежно від Форми власності вантажопідйомністю до 3.5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

У відповідності до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний в тому числі: зупинити транспортний засіб з дотриманням вимог Правил дорожнього руху; тримати руки в полі зору поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України і не виходити з транспортного засобу без дозволу.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у справі № 686/16535/16-а від 17.10.2019 року.

Частини 1-3 ст. 90 КАС України визначають, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Як видно з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП.

В обґрунтування позову долучив протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №01497-00087-25 від 18.04.2025, відповідно до якого тз. Прагматек А7-4621, д.н.з. НОМЕР_2 визнано технічно справним. Дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю - не пізніше 18.04.2027.

За відсутності в матеріалах справи доказів проходження технічного огляду транспортним засобом Volkswagen LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 , або доказів що такий транспортний засіб не потребує обов`язкового технічного огляду, судом отримано відповідь на запит з Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо наявності ТЗ. Відповідно до відповіді №1691005 від 21.08.2025 транспортний засіб Volkswagen LT 35, д.н.з. НОМЕР_1 є вантажним автомобілем з повною масою до 3,5 т. Дата першої реєстраційної операції 06.10.2010.

Відповідно до статей 35-37 Закону України «Про дорожній рух», а також Постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 «Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів», що визначають процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Оскільки дата першої реєстрації автомобіля VolkswagenLT 35, д.н.з. НОМЕР_1 є 06.10.2010 - такий є в експлуатації понад два роки, є вантажним автомобілем з повною масою до 3,5 т., а тому, згідно порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженому постановою КМУ від 30.01.2012 року №137, в якому визначено періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для вантажних автомобілів незалежно від Форми власності вантажопідйомністю до 3.5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Отже, судом встановлено, що позивач, керував 11.08.2025 року о 17 год. 35 хв. на автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці 158 км. транспортним засобом Volkswagen LT 35 н.з. НОМЕР_1 із причепом «Прагматек а7-4621» д.н.з. НОМЕР_2 . При цьому, причеп «Прагматек а7-4621» д.н.з. НОМЕР_2 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, такий огляд пройшов, про що в матеріалах наявний відповідний протокол і вказана обставина відповідачем не оспорюється.

Однак, як зазначено у відзиві на позов та встановлено судом, позивачем при складенні адміністративного протоколу не було надано доказів щодо проходження технічного огляду транспортного засобу - Volkswagen LT 35 н.з. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю. Такі докази не надані позивачем і під час судового розгляду зазначеної справи.

За таких обставин, суд критично оцінюєтвердження позивача про те, що він не порушував ПДР, постанова відносно нього винесена неправомірно, позаяк такі не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході судового розгляду, не відповідають фактичним обставинам справи

Встановлені судом обставини показали, що накладення на позивача ОСОБА_2 стягнення за вчинене ним адміністративного правопорушення відбулось обґрунтовано та у відповідності до чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позову про скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

В рішенні ЄСПЛ «Суомінен проти Фінляндії» (№ 37801/97, 01.07.2003р. §36) зазначено, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доводів сторін на підтвердження їхніх позицій, - суд зобов`язаний виправдовувати свої дії і наводити обґрунтування своїх рішень.

Також в рішенні «Гірвісаарі проти Фінляндії" (№ 49684/99, 27.09.2001р. §30) ЄСПЛ вказує: «ще одне призначення належно обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам спору, що вони були почуті; також, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд судом вищестоящої інстанції; лише за умови винесення обґрунтованого рішення забезпечується публічний контроль за здійсненням правосуддя».

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства та зважаючи на те, що стороною відповідача надано докази наявності в діях позивача ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, а останнім в свою чергу не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд прийшов до висновку про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_3 .

Відомості, які б спростовували даний висновок суду - відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам адміністративного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_2 було відмовлено у повному обсязі, то у відповідності до положень ст. 139 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 77, 242-246, 286 КАС України, ст.ст.20, 247, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Курус Р.І.