Справа № 400/1053/25
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 р. № 400/1053/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,

провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимог про сплату боргу, рішень про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (надалі - Відповідач) про визнання протиправними та скасування:

- податкове повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р. про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 254 094,80 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 43 056,78 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р. про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) в сумі 619,93 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 55,65 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р. про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 61 368,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 15 342,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій, згідно п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (із змінами та доповненнями) на суму 489 046,85 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р. про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 21 174,56 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 3 588,06 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р. про застосування штрафних санкцій, згідно абзаців 1,2 п. 119.1 ст. 119 Податкового кодексу України в сумі 1020,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р. про застосування штрафних санкцій, згідно абзацу 1 п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України в сумі 204,14 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р. про застосування штрафних санкцій, згідно абзаців 1,2 п. 121.2 ст. 121 Податкового кодексу України в сумі 1020,00 грн.;

- вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-16232 від 30.07.2024 р. на суму 215 720,18 грн.;

- рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за донарахуванням відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 30.10.2024 р. на суму 92441,54 грн.;

- вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-16235 від 30.07.2024 р. на суму 5500,00 грн;

- рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованих виплат № від 30.07.2024 р. на суму 2750,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р. є протиправними, оскільки в ході проведення документальної планової виїзної перевірки Позивача, за результатами якої складено Акт перевірки від 08.07.2024 р. № 12073/14-29-24-04/, Відповідачем не взято до уваги лист платника податків про зупинення строків перевірки для відновлення пошкоджених первинних документів за 2019, 2020 роки, чим порушено абз. 3 п. 44.5 ст. 44 ПК України. Висновки про невідповідність документально підтверджених витрат, які відображені в декларації платника податків за 2021, 2022 та 2023 роки, зроблені Відповідачем не за результатами проведення інвентаризації товарних запасів, а відповідно до аналізу сум торгівельних націнок на продаж акцизних товарів, що суперечить абз. 1, 3 п. 177.10 ст. 177 ПК України, Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2021 року №469. Крім того, податковим органом безпідставно не взято до уваги, хоч і відображено в Акті перевірки, загальні суми витрат, які зафіксовані в наданих до перевірки накладних, банківських виписках, платіжних дорученнях, чеках та квитанціях на оплату за товар, книзі обліку доходів і витрат. Позивач вважає, що у Відповідача відсутні підстави застосовувати до платника податків санкцію, згідно податкового повідомлення-рішення №404 від 06.08.2024 р., за допущене ним правопорушення у сфері РРО, як за таке, що вчинено повторно, оскільки матеріалами перевірки не підтверджено обставин виявлення податковим органом такого ж правопорушення, що було вчинено Позивачем протягом останнього календарного року. Щодо податкового повідомлення-рішення №404 від 06.08.2024 р., то податковий орган збільшив суму ПДВ , тому що, Позивач з 01.04.2022 р. по 31.03.2023 р. перевищив суму в 1000000 гривень від здійснення операцій зазначених в пункті 181.1 статті 181 Податкового кодексу. Позивач зазначає, що період з 01.04.2022 р. по 31.03.2023 р. не є періодом в розуміння 12 останніх календарних місяців, вказаного в наведеній вище нормі ПК України. 12 календарних місяців слід розраховувати, як календарних з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. Податкові повідомлення-рішення №404, №404, №404, № 404, № 404 від 06.08.2024 р., вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-16232 від 30.07.2024 р., рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за донарахуванням відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 30.10.2024 р., вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-16235 від 30.07.2024 р., рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованих виплат № від 30.07.2024 р. є похідними від податкових повідомлень-рішень №404, № 404 від 06.08.2024 р., що підтверджується Актом перевірки від 08.07.2024 р., тому теж є протиправними та їх належить скасувати. Позивач вважає, що винесенні ППР за результатами перевірки від 08.07.2024 р в є протиправними та належать скасуванню.

Ухвалою суду від 28.02.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

Ухвалою від 18.03.2025 р., за результатами розгляду клопотання Позивача, суд постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження

17.03.2025 р. Відповідач надав відзив на позовну заяву, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки при проведенні документальної планової виїзної перевірки було встановлено порушення Позивачем норм Податкового кодексу України, які зафіксовані в Акті перевірки від 08.07.2024 р. № 12073/14-29-24-04/, тому податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги, рішення про застосування штрафних санкцій прийняті правомірно.

У відповіді на відзив Позивач не погодився з аргументами Відповідача, вважає їх необґрунтованими та наполягає на задоволенні позову з викладених у ньому мотивів.

21.04.2025 р. Відповідач надав додаткові пояснення у справі.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 21.09.2006 р., перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Миколаївській області, Первомайська ДПІ (м. Первомайськ).

Основний вид економічної діяльності - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (КВЕД 47.11).

ГУ ДПС у Миколаївській області була проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2018 по 31.12.2023, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 31.12.2023.

Наказ «Про проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 » від 21.05.2024 року №707-п та повідомлення про проведення документальної планової виїзної перевірки від 21.05.2024 р. №70/14-29-24-33 направлені 21.05.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку через відділення АТ «Укрпошта», отримані Позивачем 04.06.2024 року.

Перевірка проводилася з 11.06.2024 р. по 24.06.2024 р., термін проведення перевірки продовжено з 25.06.2024 р. по 01.07.2024 р. відповідно до Наказу ГУ ДПС у Миколаївській області від 19.06.2024 р. №840-п.

За результатами перевірки складено Акт від 08.07.2024 р. № 12073/14-29-24-04/ НОМЕР_1 (надалі - Акт перевірки).

В акту перевірки відображені всиновлені контролюючим органом порушення:

1) пункти 177.1, 177.2, підпункту 177.3.1 пункту 177.3, підпунктів 177.4.1, 177.4.2, 177.4.4, 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України (далі - ПК України) щодо заниження податку на доходи фізичних осіб, що сплачується на підставі річного декларування за період з 01.01.2018 по 31.12.2023 рік на загальну суму 254 094,80 грн., в тому числі по періодам: за 2019 рік на суму 115 741,12 грн., за 2020 рік на суму 31325,05 грн., за 2021 рік на суму 50542,64 грн., за 2022 рік на суму 47021,29 грн., за 2023 рік на суму 9464,71 грн.

2) пункт 51.1 статті 51 підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України, підпункту 2 пункту 4 розділу IV (за період з 01.01.2021 по 31.12.2023) Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2013 року №4 щодо не подання до контролюючого органу податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (Форма №4ДФ) за IV квартал 2021 року, граничний строк подання 09.02.2022 року та не включення до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, сум утриманого з них податку форми 1-ДФ та №4-ДФ за період з 01.01.2018 по 31.12.2023 рік суми доходів виплачених платникам податків за ознакою 102 та 157 за надані послуги.

3) підпункт 168.1.4 пункту 168.1, статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України, за несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходів за період з 01.01.2018 по 31.12.2023 рік на загальну суму 6317,99 грн. та не перерахування податку на суму 3636,00 грн.

4) підпункт 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 ПК України, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176, пункту 16 із значком 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, за несвоєчасне перерахування військового збору під час виплати доходів за період з 01.01.2018 по 31.12.2023 рік на загальну суму 318,08 грн. та не перерахування збору на суму 619,93 грн.

5) пункт 1 частини 2 статті 6, пункту 2 частини 1 статті 7, абзацу 3 частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464), а саме, заниження єдиного внеску за період 01.01.2018 по 31.12.2023 рік на загальну суму 215 720,18 гривень, в тому по періодам: за 2019 рік на суму 133 521 14 грн., за 2020 рік на суму 22145 65 грн., за 2021 рік на суму 56075, 70 грн., за 2022 рік на суму 3977,69 грн.

6) пункт 1 частини 2 статті 6, пункту 1 частини 1 статті 7, частини 5 статті 8 Закону №2464, а саме заниження суми єдиного внеску за грудень 2021 року в розмірі 5500,00 грн. за надані послуги, згідно цивільно-правового договору.

7) частини 8 статті 9 Закону №2464, а саме порушення граничних термінів сплати єдиного соціального внеску (далі - ЄСВ) із заробітної плати найманих працівників за квітень, травень, червень 2020 року.

8) пункт 181.1 статті 181, пункту 183.10 статті 183, статті 187, статті 188 ПК України встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період з 11.04. 2023 по 31.12.2023 на загальну суму 61368,00 грн.;

9) підпункт 213.1.9 пункту 213.1 статті 2013, підпункту 214.1.1 пункту 214.1 статті 214 ПК України встановлено заниження платником бази оподаткування акцизним податком, що призвело до заниження зобов`язання з акцизного податку на загальну суму 93.61 грн.

10) пункт 1 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями далі Закон №265) щодо не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій за період з березня по листопад 2021 року на загальну суму 326 440,90 грн.

11) пункт 16 із значком 1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України, а саме заниження військового збору, що сплачується за результатами річного декларування за період з 01.01.2018 по 31.12.2023 рік на загальну суму 21174,56 грн., в тому числі по періодам за 2019 рік на суму 9645,09 грн., за 2020 рік на суму 2610,42 грн., за 2021 рік на 4211,88 грн., за 2022 рік на суму 3918,44 грн., за 2023 рік на 788,73 грн.

12) пункт 63.3 статті 63 ПК України, пункт 8.1 Розділу VIII Порядку обліку платників податку і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588 (із змінами та доповненнями) щодо несвоєчасного подання до контролюючого органу повідомлення за формою №20-ОПП стосовно об`єкту, який використовується у підприємницькій діяльності.

13) підпункт 16.1.12 пункту 16.1 статті 16 та пункту 44.3 статті 44 ПК України, а саме відсутність документів, які підтверджують придбання товарів, робіт, послуг (накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки, фіскальні чеки тощо) за період липень-вересень 2020 року та січень-грудень 2019 року, банківські виписки по рахунку НОМЕР_2 , відкритому у АТ КБ «ПриватБанк» за період з 27.01.2023 по 18.12.2023 року.

14) пункт 57.1 статті 57 ПК України щодо несвоєчасної сплати суми податкових зобов`язань по військовому збору, що сплачується за результатом річного декларування за 2018 рік граничному строку сплати 21.02.2019 року, фактично сплачено 21.03.2019 року та за 2022 рік по граничному строку сплати 12.05.2023 року, фактично сплачено 19.05.2023 року.

На підставі Акту перевірки Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення, зокрема:

- податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 404 від 06.08.2024 р. про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 254 094,80 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 43 056,78 грн.;

- податкове повідомлення-рішення (форма «Д») № 404 від 06.08.2024 р. про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) в сумі 619,93 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 55,65 грн.;

- податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 404 від 06.08.2024 р. про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 61 368,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 15 342,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення (форма «С») № 404 від 06.08.2024 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій, згідно п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (із змінами та доповненнями) на суму 489 046,85 грн.;

- податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 404 від 06.08.2024 р. про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 21 174,56 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 3 588,06 грн.;

- податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») № 404 від 06.08.2024 р. про застосування штрафних санкцій, згідно абзаців 1,2 п. 119.1 ст. 119 Податкового кодексу України в сумі 1020,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») № 404 від 06.08.2024 р. про застосування штрафних санкцій, згідно абзацу 1 п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України в сумі 204,14 грн.;

- податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») № 404 від 06.08.2024 р. про застосування штрафних санкцій, згідно абзаців 1,2 п. 121.2 ст. 121 Податкового кодексу України в сумі 1020,00 грн.

30.07.2024 року Відповідачем було прийнято та направлено Позивачу:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-16232 на суму 215 720,18 грн.;

- рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованих виплат № на суму 93 237,08 грн.;

- вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-16235 на суму 5 500,00 грн.;

- рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованих виплат № від 30.07.2024 р. на суму 2750,00 грн.

Позивачем наведені рішення ДПС у Миколаївській області оскаржувались в адміністративному порядку.

25.10.2024 р. Державною податковою службою України прийнято рішення:

1) рішення про результати розгляду скарги №32221/6/99-00-06-01-03-06, яким скаргу задоволено частково, податкове повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р. скасовано в частині застосування штрафної санкції у сумі 173,31 грн.; зобов`язано ГУ ДПС у Миколаївській області винести нове податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій.

У відповідь 30.10.2024 р. Відповідачем було прийнято нове податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») за №404 на суму штрафу 40,83 грн. за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

2) рішення про результати розгляду скарги №32214/6/99-00-06-02-01-06, яким скаргу задоволено частково; зобов`язано ГУ ДПС у Миколаївській області винести нове рішення про застосування штрафних санкцій.

30.10.2024 р. Відповідачем було прийнято нове рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованих виплат за № на суму 92441,54 грн.

Позивач не погодився з правомірністю прийнятих Відповідачем рішень, в зв`язку із чим звернувся до суду з цим позовом про їх скасування.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України(далі ПК України).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, яка визначає права контролюючих органів, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Водночас згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до ст. 77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Згідно п.82.1 ст. 82 ПК України, тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Розглядаючи питання правомірності висновків акту перевірки, складеного за результатом документальної виїзної перевірки Позивача, а також винесених на їх підставі оскаржуваних рішень, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Документальною перевіркою встановлено заниження сум чистого оподатковуваного доходу за 2019, 2020, 2021, 2022 та 2023 рік за рахунок завищенням суми одержаного доходу та витрат, пов`язаних з господарською діяльністю Позивача.

Розбіжності в сумі загального оподатковуваного доходу, отриманого від здійснення підприємницької діяльності за 2019, 2020, 2021, 2022 та 2023 рік виникли за рахунок включення сум акцизного податку з реалізованих підакцизних товарів та не включення готівкових коштів, отриманих за допомогою реєстраторів розрахункових операцій від реалізації товарів (продукти, напої, тютюнові вироби тощо), що підтверджується даними книг обліку доходів і витрат, банківськими виписками, платіжними дорученнями, даними акцизних декларацій, Z-звітами, книгами обліку розрахункових операцій та аналітичними даними податкового органу.

Протягом 2022 року Позивачем було отримано безповоротну фінансову допомогу у сумі 90750,00 грн, що підтверджується договором про надання безповоротної фінансової допомоги №1 від 05.01.2022, укладеного з ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), банківськими виписками по рахунку НОМЕР_4 , платіжними інструкціями на безготівковий переказ коштів за період з 28.02.2022 по 30.12.2022 року, даними книги обліку доходів та витрат.

Протягом 2023 року також було отримано безповоротну фінансову допомогу у сумі 19100,00 грн., що підтверджується договором про надання безповоротної фінансової допомоги №1 від 02.01.2023, укладеного з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), платіжними інструкціями на безготівковий переказ коштів за період з 10.04.2023 по 28.12.2023 року, даними книги обліку доходів та витрат.

Дані суми безповоротної фінансової допомоги включені до одержаного доходу по виду діяльності Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями (КВЕД 47.11) за 2022 та 2023 рік відповідно, але вказана допомога не є результатом від здійснення підприємницької діяльності Позивача, а є доходом у вигляді додаткового блага, що визначено абзацом «г» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, та повинна бути відображена у розділі ІІ. Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу податкової декларації про майновий стан і доходи, з відображенням суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що підлягають сплаті самостійно.

Тобто, із суми одержаного доходу за 2022 та 2023 рік виключені суми безповоротної фінансової допомоги 90750,00 грн. та 19100,00 грн. відповідно.

В п.1.2, п. 1.3, 8.1. Акта перевірки викладено визначення загального оподатковуваного доходу по роках, конкретні факти порушень з посиланням на документи, які були використані при проведенні перевірки; визначення суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від провадження діяльності; повнота нарахування, утримання та сплати до бюджету військового збору із суми чистого оподатковуваного доходу платника податків; утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору від провадження діяльності із сум отриманої фінансової допомоги.

В ході перевірки, на підставі підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16, підпунктів 20.1.2, 20.1.6, 20.1.9 пункту 20.1 статті 20, пункту 73.3 статті 73, пункту 85.2 статті 85 ПК України, Позивачу було надано запит від 11.06.2024 №15040/6/14-29-24-04-02 про надання інформацію та документів до перевірки. В подальшому податковим органом неодноразово надсилалися запити про надання інформації та документів, а саме: №18 від 12.06.2024, №19 від 13.06.2024, №20 від 18.06.2024, №21 від 19.06.2024, №22 від 20.06.2024, №23 від 24.06.2024, №24 від 27.06.2024, №25 від 28.06.2024, №26 від 01.07.2024.

У відповідь Позивачем надіслано лист б/н від 26.06.2024 (вх. №32002/6 від 01.07.2024) про зупинення строків перевірки для відновлення первинних документів, які підтверджують придбання товарів, робіт, послуг за січень-грудень 2019 року та за липень-вересень 2020 року. Документи були зіпсовані у зв`язку з погодними умовами (внаслідок дощу протекла стеля).

Суд скептично ставиться до твердження Позивача про протиправність дій Відповідача щодо відмови в призупиненні перевірки та не наданні строку платнику податків на поновлення первинних документів за 2019-2020 рр. відповідно абзацу 3 пункту 44.5 статті 44 ПК України, оскільки Позивачем не надано документального підтвердження часу та обставин, що призвели до втрати первинних документів.

Відповідно до пункту 44.5. статті 44 ПК України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності.

Разом з тим, згідно пункту 44.6 статті 44 ПК України, у разі, якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Таким чином, розбіжності в сумі витрат, пов`язаних з господарською діяльністю за 2019, 2020, 2021, 2022 та 2023 рік виникли за рахунок:

- не надання Позивачем документів, що підтверджують суми витрат, безпосередньо пов`язані з одержанням доходу за 2019 рік та за липень-вересень 2020 року;

- не включення сум, виплачених ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) згідно договору ЦПХ від 01.07.2020 № 1, від 31.12.2020 № 2, від 31.12.2021 №2, від 31.12.2022 №1 та відомостей на виплату коштів, а саме: за вересень 2020 року від 25.09.2020 на суму 6037,50 грн, за грудень 2020 від 31.12.2020 року на суму 6037,50 грн, за квітень 2021 року від 09.04.2021 на суму 7969,50 грн, за липень 2021 від 12.07.2021 року на суму 7969,50 грн, за вересень 2021 року від 29.09.2021 на суму 7969,50 грн, за грудень 2021 року від 29.12.2021 на суму 7969,50 грн, за березень 2022 року від 28.03.2022 на суму 8211,00 грн, за липень 2022 від 08.07.2022 року на суму 8211,00 грн, за жовтень 2022 року від 11.10.2022 на суму 8211,00 грн, за грудень 2022 року від 31.12.2022 на суму 8211,00 грн, за квітень 2023 року від 10.04.2023 на суму 8211,00 грн, за червень 2023 від 29.06.2023 року на суму 8211,00 грн, за жовтень 2023 року від 10.10.2023 на суму 8211,00 грн, за грудень 2023 року від 28.12.2023 на суму 8211,00 грн.;

- не включення сум, виплачених громадянці ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) згідно договору ЦПП від 05.03.2021 без номера, відомість на виплату коштів від 01.12.2021 на суму 20125,00 грн.;

- включення зайвих витрат, які не пов`язанні з отриманням доходу від продажу лікеро-горілчаних виробів, пива, слабоалкогольних напоїв, вина та тютюнових виробів за 2021- 2023 рік.

Суми витрат були визначені на підставі видаткових накладних, накладних, рахунків, товарно-транспортних накладних, актів виконаних робіт, квитанцій, фіскальних чеків, банківських виписок, платіжних доручень, наданих Позивачем за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, 01.01.2020 по 30.06.2020, з 01.10.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2023 року, книг обліку доходів та витрат, договорів ЦПХ, відомостей на виплату коштів по договорам ЦПХ, книг обліку розрахункових операцій, відомостей нарахування та виплати заробітної плати за період з 01.01.2018 по 31.12.2023 та декларацій акцизного податку за період перевірки.

В позовній заяві Позивач заявляє про те, що для визначення фактичних витрат податковий орган повинен бути провести інвентаризацію товарних запасів, а не проводити аналіз сум торгівельних націнок на продаж акцизних товарів.

Суд зазначає, що факт проведення та /або не проведення інвентаризації, під час перевірки ні яким чином не впливає на висновки контролюючого органу щодо сум торгівельних націнок на продаж акцизних товарів. Оскільки інвентаризація має на меті лише фіксування наявності залишків товарних запасів на момент проведення інвентарізації.

Документальною перевіркою Відповідачем встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 1411637,86 грн., в тому числі по періодам: за 2018 рік - 0,0 грн, за 2019 рік - на 643006,24 грн, за 2020 рік - на 174028,05 грн, за 2021 рік - на 280792,45 грн, за 2022 рік - на 261229,40 грн, за 2023 рік - на 52581,72 грн.

І як наслідок, відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України, в порушення пунктів 177.1, 177.2, підпункту 177.3.1 пункту 177.3, підпункту 177.4.1, 177.4.2, 177.4.4, 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 Розділу IV ПК України, Відповідачем встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 254094,80 грн., в тому числі по періодам: за 2019 рік на суму 115741,12 грн, за 2020 рік - на 31325,05 грн, за 2021 рік - на 50542,64 грн, за 2022 рік - на суму 47021,29 грн, за 2023 рік - на 9464,71 грн та військового збору на загальну суму 21174,56 грн, в тому числі по періодам: за 2019 рік - на суму 9645,09 грн, за 2020 рік - на 2610,42 грн, за 2021 рік - на 4211,88 грн, за 2022 рік - на суму 3918,44 грн, за 2023 рік - на 788,73 грн., чим було порушено вимоги пункту 161 Підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

В ході документальної перевірки Позивачем не було вжито заходів, щодо виправлення помилки: не надано до контролюючого органу уточнюючі податкові декларації про майновий стан і доходи, не нараховано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір і сплачено все в повній мірі до бюджету.

Збільшення суми чистого оподатковуваного доходу впливає на донарахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, військового збору, що сплачується за результатами річного декларування та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Документальною перевіркою встановлено заниження Позивачем єдиного внеску від здійснення господарської діяльності за період з 01.01.2018 по 31.12.2023 року на загальну суму 215720,18 грн, в тому числі по періодам: за 2018 рік на суму 0,00 грн, за 2019 рік на суму 133521,14 грн, за 2020 рік на суму 22145,65 грн, за 2021 рік на суму 56075,70 грн, за 2022 рік на суму 3977,69 грн, чим було порушено пункт 1 частини 2 статті 6, пункт 2 частини 1 статті 7, абзац 3 частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р. про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 254 094,80 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 43 056,78 грн.; податкове повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р. про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 21 174,56 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 3 588,06 грн.; податкове повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р. про застосування штрафних санкцій, згідно абзаців 1,2 п. 121.2 ст. 121 ПК України в сумі 1020,00 грн.; вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-16232 від 30.07.2024 р. на суму 215 720,18 грн. та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за донарахуванням відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 30.10.2024 р. на суму 92441,54 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення №404 від 06.08.2024 р. про застосування штрафної санкції за порушення пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР), то суд зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом №265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Згідно із пунктами 1 та 2 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Отже, за змістом наведених вимог суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) розрахунковий документ встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Документальною перевіркою встановлено, що у період з березня по листопад 2021 року Позивачем розрахунки з покупцями здійснювалися з використанням платіжного терміналу у вигляді розрахунку з еквайрінгу на суму 326440,90 грн, без використання РРО, що підтверджується даними книги обліку доходів і витрат та банківськими виписками. Дана сума за вказаний період не відображена в Z-звітах та книгах по РРО.

Відповідно пункту 1 статті 17 Закон №265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

- 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за порушення, вчинене вперше;

- 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за кожне наступне вчинене порушення.

Пунктом 12 розділу ІІ «Перехідні положення» Закону №265/95-ВР, передбачено, що суб`єкти господарювання звільняються від відповідальності за порушення вимог цього Закону, вчинені ними у період з 1 січня 2022 року до 1 жовтня 2023 року, крім відповідальності за порушення порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів, здійснення діяльності з купівлі/продажу іноземної валюти, діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор.

Згідно інформації, яка викладена в Акті перевірки, Позивач на момент виявлення порушення, реалізовував продаж підакцизних товарів.

На підставі даних книг обліку доходів і витрат, банківських виписок, перше порушення приписів Закону №265/95-ВР Позивачем було вчинено 12.03.2021 року на суму 1229,00 грн, до якої застосовано фінансову санкцію у розмірі 100 відсотків вартості проданих товарів і сума фінансової санкції склала 1229,00 грн; наступне порушення було вчинено в період з 13.03.2021 по 30.11.2021 року на суму 325211,90 грн, до якої застосовано фінансову санкцію у розмірі 150 відсотків вартості проданих товарів і сума фінансової санкції склала 487817,85 грн.

В позовній заяві Позивач помилково інтерпретує диспозицію пункту 1 частини першої статті 17 Закону № 265/95-ВР, вважаючи, що кваліфікуючою ознакою згідно якої можна віднести правопорушення до повторно вчиненого є обставина його виявлення контролюючим органом за наслідками проведеної перевірки протягом одного календарного року, в якому аналогічне правопорушення по тому ж платнику було зафіксовано контролюючим органом, тобто із-за відсутності в Законі № 265/95-ВР визначення понять видів порушень, до пункту 1 статті 17 Закону 265 застосовується загальне правило щодо відповідальності за повторно вчинених порушень, тобто на протязі року вчинення таких правопорушень.

Суд зазначає, що в пункті 1 частини 1 статті 17 Закону №265/95-ВР чітко прописано: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за порушення, вчинене вперше; - 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за кожне наступне вчинене порушення.

Таким чином, застосування штрафних санкцій згідно пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР на суму 489 046,85 грн. за податковим повідомленням-рішенням №404 від 06.08.2024 р. є правомірним.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р. про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 61 368,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 15 342,00 грн.

Починаючи з 01.01.2022 року документальною перевіркою враховано помісячний обсяг реалізації товарів та встановлено, що за період з 01.04.2022 по 31.03.2023 року загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів Позивачем протягом дванадцяти календарних місяців сукупно перевищила 1 000 000 грн.

Так, на підставі звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій, книг обліку розрахункових операцій, декларацій з акцизного податку, договорів про надання безповоротної фінансової допомоги Відповідачем визначено, що загальна сума реалізації товарів за період з 01.04.2022 по 31.03.2023 склала 1032963,11 грн.

Відповідно до вимог пункту 181.1 статті 181 ПК України, якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1 000 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання).

Згідно з пунктом 183.1 статті 183 ПК України, будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву. На підставі пункту 183.2 статті 183 ПК України, у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, Позивач повинен був зареєструватися платником податку на додану вартість в квітні 2023 року, але станом на 31.12.2023 року (останній день періоду, що підлягає перевірці) Позивач не зареєстрований платником податку на додану вартість, а отже, ним порушено норми податкового законодавства.

Позивач обґрунтовує протиправність спірного рішення № 404 від 06.08.2024 р. про донарахування ПДВ тим, що період з 01.04.2022 р. по 31.03.2023 р. не є періодом в розумінні 12 останніх календарних місяців, вказаного в пункті 181.1 статті 181 ПК України, а 12 календарних місяців слід розраховувати, як календарний рік з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р.

Суд погоджується з Відповідачем, що в пункті 181.1 статті 181 Податкового Кодексу України вказано «протягом останніх 12 календарних місяців», тому термін в 12 календарних місяців для обчислення ПДВ не можна порівнювати з податковим календарним роком, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня. А для розрахунку ліміту 1 000 000 гривень необхідно відраховувати в зворотньому порядку 12 календарних місяців.

Верховний Суд у постанові від 12.02.2019 у справі № 2а-0770/3696/12 « визнав неприйнятними доводи позивача, як заявника касаційної скарги про те, що для обрахунку слід брати до уваги виключно календарні 12 місяців року, оскільки наведеною нормою встановлено «останні 12 календарних місяців» що не є тотожнім поняттям «останній календарний рік»».

За останні 12 місяців (з 01.04.2022 по 31.03.2023) дохід Позивача, згідно зі звітами про використання реєстраторів розрахункових операцій, книг обліку розрахункових операцій, декларацій з акцизного податку, договорів про надання безповоротної фінансової допомоги, склав - 1 032 963,11 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ГУ ДПС у Миколаївській області обґрунтовано складено податкове повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р.

В ході документальної перевірки встановлених строків сплати (перерахування до бюджету військового збору) Відповідачем встановлено не перерахування Позивачем збору на суму 619,93 грн., чим було порушено підпункт 168.1.4 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176, пункт 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України

Порушення встановлено на підставі первинних документів, наданих в ході перевірки, а саме: книг по нарахуванню заробітної плати, платіжних відомостей на виплату заробітної плати, авансу, відпускних, банківських виписок за період з 01.01.2018 по 31.12.2023 року.

Як результат, Відповідачем сформовано та надіслану Позивачу податкове повідомлення-рішення №404 від 06.08.2024 р. про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) в сумі 619,93 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 55,65 грн.

Також Позивачем до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, сум утриманого з них податку форми № 1ДФ та №4ДФ за період з 01.01.2018 по 31.12.2023 не включено суми доходів, виплачених платникам податків за ознаками 102 та 157 за надані послуги, чим було порушено пункт 51.1 статті 51, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України та пункт 3.2 (за період з 01.07.2019 по 31.12.2020), підпункт 2 пункту 4 розділу IV (за період з 01.01.2021 по 31.12.2022) Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4.

Порушення встановлено на підставі первинних документів, наданих в ході перевірки, а саме: банківських виписок, платіжних доручень, накладних, договорів цивільно-правового підряду та відомостей на виплату коштів.

В результаті Відповідачем сформовано та надіслано Позивачу податкове повідомлення-рішення № 404 від 06.08.2024 р. про застосування штрафних санкцій, згідно абзаців 1,2 п. 119.1 ст. 119 ПК України в сумі 1020,00 грн.

Суд зауважує, що податкові повідомлення-рішення №404, №404 від 06.08.2024 р., вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-16235 від 30.07.2024 р. на суму 5500,00 грн. та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованих виплат № від 30.07.2024 р. на суму 2750,00 грн не є похідними від збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, як вказано в позовній заяві ФОП ОСОБА_1 , а сформовані на підставі Акта перевірки внаслідок порушення Позивачем податкового законодавства.

Щодо податкового повідомлення-рішення №404 від 06.08.2024 р. про застосування суми штрафу 204,14 грн за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, то суд зазначає, що рішенням ДПС України про результати розгляду скарги №32214/6/99-00-06-02-01-06 від 25.10.2025 р., вказане податкове повідомлення - рішення було скасовано, а отже, не є предметом розгляду у справі.

30.10.2024 р. прийнято нове податкове повідомлення - рішення (форма «Ш») за №404 на суму 40,83 грн, отримане платником 05.11.2024 р., однак вказане податкове повідомлення-рішення Позивачем не оскаржується.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наявними у справі матеріалів та доводів сторін, суд робить висновок, що Відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних рішень.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 242, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.08.2024 р. № 404, № 404, № 404, № 404, № 404, № 404, № 404, № 404, вимог про сплату боргу (недоїмки) від 30.07.2024 р. №Ф-16232, №Ф-16235, рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 30.10.2024 р. №, від 30.07.2024 р. № - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 25.08.2025 р.

Суддя Н. В. Лісовська