Справа № 127/19759/25
Суддя: Каленяк Р. А.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/159/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2025 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Каленяк Р.А. розглянувши в порядку спрощеного судового провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 4994176 від 16.06.2025, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПП, про скасування постанови серії ЕНА № 4994176 від 16.06.2025, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

16.06.25 року поліцейським патрульної поліції капралом поліції Еремеевою І.М. винесено постанову ЕНА № 4994176 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн.. Відповідно до змісту постанови, 12.06.25 року в 12год. 47хв. керуючи транспортним засобом у населеному пункті с. Садове Літинського району в зоні дії дорожнього знаку 5.49 ПДР України, рухався із швидкістю 94км, внаслідок чого перевищив встановлені обмеження на 44 км/год.

Швидкість вимірювалась приладом TruCAM ТС 008365В, відео фіксація проводилась на портативний відео регістратор 468865, 468881, 4687771.

З моменту зупинки ОСОБА_1 в с. Садове і підчас спілкування з поліцейськими на його відео зафіксовано, що прилад TruCAM LTI 20/20 ТС 008365 знаходиться в руках молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 .. Відповідно до вище згаданого дорожнього знаку 5.76 ПДР України на даній ділянці дороги здійснюється консоль за допомогою відеокамер, які автоматично фіксують порушення ПДР.

Утримування в руках приладу TruCAM LTI 20/20 ТС 008365 молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та відсутність на дорозі ознак стаціонарного кріплення вище згаданого приладу, свідчить про проведення фіксації порушень Правил дорожнього руху поліцейськими в ручному режимі.

На підставі викладеного, поліцейські порушуючи вимоги дорожнього знаку 5.76 ПДР України наклали на нього стягнення за порушення дорожнього знаку 5.49 ПДР України.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що ним двічі було заявлено клопотання про надання для огляду повірочного тавра та експертного висновку Держспецзвязку. З наданого ним суду відео вбачається, що після його вимоги, молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 , повірочне тавро на "TruCam LTI 20/20", експертний висновок Держспецзвязку не показав.

А тому, ОСОБА_1 вважає, що показники швидкості руху автомобіля отриманні за допомогою "TruCam LTI 20/20" не є належним доказом, оскільки пристрій, який здійснював заміри був належним чином не повірений (відсутнє повірочне тавро).

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Справи незначної складності визначаються ч. 6 ст. 12 КАС України.

Згідно із ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ухвалою суду від 25.06.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

03.07.2025, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Крім того, разом із відзивом на адміністративний позов надано диск з відеофіксацією скоєного правопорушення.

З відзиву на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що під час несення служби на автомобільній дорозі М-30 «( Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка Луганськ Ізварине) 357 км в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.49 ПДР України с. Садове Вінницького району 12.06.2025 року екіпажом патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС008365) було виявлено порушення Правил дорожнього руху а саме, водій транспортного засобу Mercedes Benz G300D з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 94 (дев`яносто чотири) км/год, чим перевищив швидкість руху на 44 (сорок чотири) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України.

В подальшому позивач заявив клопотання про перенесення розгляду справи, щоб скористатися правовою допомогою. Клопотання задовільнили та перенесли розгляд справи на 16.06.2025 до управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП, за адресою Ботанічна, 24, м. Вінниця.

Відповідно до фото та відео вбачається, що правопорушення здійснено саме в населеному пункті, оскільки зазначено широту та довготу, що дає можливість пересвідчитись, що дане місце є населеним пунктом.

16.06.2025 поліцейська Єрємєєва І. М. під час розгляду справи встановила факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо Позивача та винесла постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклала стягнення на правопорушника в розмірі 340грн., відповідно до санкції статті.

10.07.2025 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач у своїй відповіді на відзив зазначає, що згідно додатку надано експертний висновок Державної служби спеціального зв`язку від 24.12.2020р. № 04/05/02 -3560 № 04/05/02-3561 № 04/05/02-3562 виданий ТОВ «Трукам Україна» і це не дає відповіді яка правова підстава використання приладу TruCAM LTI 20/20 ТС поліцією. Як Закон Про Національну поліцію і інші нормативні акти регулюють оренду, лізинг чи безоплатне користування приладу TruCAM LTI 20/20 ТС поліцією.

У самому відзиві представник відповідача зокрема зазначає, що: «Використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04.01.2018 року. Але, лист першого заступника начальника ДПП відсутній в переліку Нормативних актів міністерств.

За таких обставин, позивачу так і не зрозуміло яким нормативно правовим документом регулюється використання саме приладу TruCAM LTI 20/20. Тим більше не зрозуміло на підставі якого цивільно правового договору (оренда, лізингу, договори зберігання та охорони, договір про спільну діяльність) між ТОВ «Трукам Україна» передано майно а саме TruCAM LTI 20/20 до Національної поліції.

Також, у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає про дорожні знаки і необхідність дотримання їх учасниками дорожнього руху. При цьому не надано пояснення чому поліцейські перебуваючи в зоні дії дорожнього знаку 5.76 Автоматична відео фіксація порушень Правил дорожнього руху проводили фіксацію правопорушень приладом TruCAM LTI 20/20 в ручному режимі.

На підставі викладеного, позивач вважає, що відсутні докази правомірності використання приладу TruCAM ТС 008365.

Виходячи з вище викладеного, позивач просив суд скасувати постанову серії ЕНА № 4994176 від 16.06.25 винесену капралом поліції Еремеевою І.М. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.06.2025 поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП, капралом поліції Єремеєвою І.М., винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4994176, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Як вбачається зі змісту постанови поліцейським встановлено, що 12.06.2025 о 12год. 47хв. 14с. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Benz G300D» р/н НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі М-30 «(Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка Луганськ Ізварине) 357км в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.49 ПДР України с. Садове Вінницького району, рухався зі швидкістю 94 (дев`яносто чотири) км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 44 (сорок чотири) км/год, швидкість вимірювалась приладом TruCАМ LTI 20/20 (серійний номер ТС008365), чим порушив пункт 12.4 ПДР Порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Інспектор поліції Єремеєва І.М. представилася позивачу та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279 КУпАП).

Позивачу було роз`яснено суть його правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП інспектор поліції Єремеєва І.М. винесла постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., відповідно до санкції статті ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Судом оглянуто відеозапис, наданий позивачем та інспектором поліції, який суд вважає таким, що підтверджує порушення позивачем п. 12.4 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як вбачається з п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач, аргументуючи свою позицію посилається на те, що інспектор поліції здійснював вимірювання швидкості його транспортного засобу у ручному режимі, що заборонено відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію».

Однак, як проінформовано в листі Мінекономрозвитку ДП «Всеукраїнським державним науково-виробничим центром стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 № 22-38/49, що прилад TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного ручного режиму роботи, прилад також може бути встановлено на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі.

Крім того, з оглянутого відеозапису вбачається факт порушення позивачем швидкісного режиму в межах населеного пункту, що також підтверджується фотороздруківкою наданою разом із відзивом на позовну заяву. При цьому, позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові.

Також, позивач посилається на те, що не було враховано обставини передбачені положенням ст. 33 КУпАП, а також його невинуватість у вчиненні правопорушення, однак суд відмовляючи у задоволенні позову приймає до уваги, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Частиною 3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері вчення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне рушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки суду надані докази, які визнані судом як такі, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 122, 293 КУпАП, ст. 90, 77, 133, 227, 228, 241 246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Постанову серії ЕНА № 4994176 від 16.06.2025, винесену поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП, капралом поліції Єремеєвою Іванною Михайлівною, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3, 03048.

Суддя: