Справа № 640/22171/21
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Національної служби посередництва та примирення, відділення Національної служби посередництва і примирення у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Всеукраїнська професійна спілка "Спілка залізничників України" про визнання протиправними та скасування рішень
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної служби посередництва та примирення, Відділення Національної служби посередництва і примирення у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Всеукраїнська професійна спілка "Спілка залізничників України" про визнання протиправними та скасування рішень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване подання та розпорядження порушує права АТ "Українська залізниця", оскільки останнє змушене вживати заходи щодо примирних процедур при відсутності розбіжностей із соціально-трудових питань, оскільки, вимоги найманих працівників виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" не сформовані та не затверджені, як цього вимагає ст. 4 ЗУ "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)", а Президія Центрального комітету Всеукраїнської професійної спілки "Спілка залізничників України" та ОСОБА_1 , які діють від імені найманих працівників локомотивного депо Козятин не були уповноважені найманими працівниками на представництво їх інтересів у колективному трудовому спорі. Враховуючи наведене, просить визнати протиправним та скасувати подання відділення Національної служби посередництва і примирення у Вінницькій області про реєстрацію колективного трудового спору (конфлікту) між найманими працівниками виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Козятина Вінницької області та адміністрацією Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Києва від 01.06.2021 №02-02/22-66 та визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної служби посередництва та примирення від 01.06.2021 №206-р "Про реєстрацію колективного трудового спору (конфлікту) між найманими працівниками виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Козятина Вінницької області та адміністрацією Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Києва".
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2021 відмовлено у задоволенні заяви б/н від 20.08.2021 про забезпечення позову представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" - Коротуна О.М. (адвоката) (т.2, а.с.62-66).
Відповідач - Відділення Національної служби посередництва і примирення у Вінницькій області скористалась правом надання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 08.10.2021, у якому зокрема зазначає, що у відповідності до вимог ЗУ "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)", зокрема статті 15, вбачається, що відділення НСПП у процесі врегулювання колективних трудових спорів (конфліктів) не ухвалює рішень, які б зобов`язували сторін конфлікту до вчинення певних дій чи прийняття рішень або ж навпаки, ставали на заваді намірам сторін щодо врегулювання колективного трудового спору. Завдання відділення НСПП у цих правовідносинах полягає власне у тому, щоб допомогти, сприяти вирішити колективний трудовий спір (конфлікт), примирити сторін, тобто власне у посередництві, що вочевидь не передбачає ухвалення правових акті зобов`язального характеру. Вважає, що відсутні підстави до скасування подання Відділення від 01.06.2021 №02-02/22-66 та розпорядження від 01.06.2021 №206-р та просить відмовити в задоволенні позову (т.2, а.с.226-238).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Всеукраїнська професійна спілка "Спілка залізничників України" скористалася своїм правом на подання пояснення, у якому зокрема зазначає, що скасування в судовому порядку розпорядження Національної служби посередництва та примирення від 01.06.2021 №206-р "Про реєстрацію колективного трудового спору (конфлікту) між найманими працівниками виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Козятина Вінницької області та адміністрацією Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Києва" порушує право найманих працівників на колективний трудовий спір, як засіб забезпечення вирішення розбіжностей між сторонами соціально-трудових відносин. ЗУ "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" надає можливість найманим працівникам Локомотивного депо Козятин досягти домовленостей і вирішити розбіжності стосовно порушень зі сторони роботодавця - АТ "Українська залізниця" щодо зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту, зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту, зміни колективного договору (галузевої угоди), невиконання вимог законодавства про працю. Таким чином, реєстрація Національною службою посередництва та примирення колективного трудового спору між найманими працівниками виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Українська залізниця" є необхідною передумовою захисту прав найманих працівників, як громадян України, які гарантовані Конституцією України та Законами України. Просить відмовити у задоволенні позову (т.3, а.с.119-123).
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишено без задоволення. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2021 залишено без змін (т.4, а.с.238-241).
Розгляд даної справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку перебування головуючого судді в основній щорічній відпустці, в порядку черговості.
Суд, розглянувши за правилами, встановленими статтею 262 КАС України дану адміністративну справу, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, аргументи відзиву на позовну заяву, письмових пояснень, відповіді на відзив, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, встановлено такі обставини.
На адресу Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшло повідомлення Всеукраїнської професійної спілки "Спілка залізничників України" за підписом голови профспілки Довгошея Р.В. від 14.05.2021 №31 про вимоги найманих працівників, до якого додавалися такі документи: копія протоколу Президії Центрального комітету Всеукраїнської професійної спілки "Спілка залізничників України" від 14.05.2021 №17, копії вимог найманих працівників ВП Локомотивне депо Козятин AT "Укрзалізниця" (т.1, а.с.76-99).
Листом AT "Укрзалізниця" від 20.05.2021 №Ц-6-88/2582-21 надана відповідь на дане звернення, в якому AT "Укрзалізниця" зазначає, що здійснивши аналіз зазначених документів встановлено, що копії цих же підписних листів з вимогами найманих працівників ВП "Локомотивне депо Козятин" РФ "Південно-Західна залізниця" AT "Укрзалізниця", в кількості 705 підписів, без зазначення дати підписання найманими працівниками та дати складання документу, вже надсилались на адресу Товариства листом ППО Всеукраїнської профспілки "Спілка залізничників України" локомотивне депо Козятин від 11.03.2021 №28 (т.1, а.с.73-75).
Окрім того, на адресу Товариства 12.02.2021 надійшов лист керівника підрозділу де сформовано вимоги найманих працівників в якому повідомляється, що значній кількості працівників депо не було роз`яснено мети та суті підписних листів, зазначених в них вимог, повноважень цієї профспілки. Додатками до цього листа є підписні листи найманих працівників ВП "Локомотивного депо Козятин" РФ "Південно-Західна залізниця" AT "Укрзалізниця" з 253 підписами, в яких останні відмовилися від своїх попередньо наданих підписів під вимогами та участі в колективному трудовому спорі (конфлікті) (т.1, а.с.102-119).
Розпорядженням Національної служби посередництва і примирення від 01 червня 2021 №206-р "Про реєстрацію колективного трудового спору (конфлікту) між найманими працівниками виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Козятина Вінницької області та адміністрацією Акціонерного товариства "Українська залізниця» міста Києва" зареєстровано колективний трудовий спір (конфлікт) між найманими працівниками виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Козятина Вінницької області та адміністрацією Акціонерного товариства "Українська залізниця» міста Києва з 28.05.2021 і присвоєно йому реєстраційний номер 092-21/02-В (т.1, а.с.61-62).
З даного розпорядження вбачається, НСПП зареєстровано такі вимоги найманих працівників:
"1. Перерахувати та виплатити заборгованість по щорічному підвищенню на 25% заробітної плати за 2019-2020 роки, згідно п. 3.2. Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України ти профспілками на 2002-2006 роки (далі Галузева угода), шляхом підвищення тарифних ставок і посадових окладів зі збереженням міжрозрядних та міжпрофесійиих співвідношень.
2. Виплатити винагороду за підсумками роботи AT "Укрзалізниця" за 2019 рік у розмірі 50 % посадового окладу/тарифної ставки, згідно з Положенням, яке є невід`ємною частиною Галузевої угоди.
3. Встановити мінімальний рівень заробітної плати в ВП Локомотивне депо Козятин AT "Укрзалізниця" в розмірі 150 % мінімальної заробітної плати, встановленої в Україні.
4. Забезпечити право працівників на участь в управлінні підприємством відповідно до ст. 245 КЗпП".
Згідно даного розпорядження НСПП, підставою для його видання стало подання відділення Національної служби посередництва і примирення у Вінницькій області від 01.06.2021 №02-02/22-66 (т.1, а.с.170-182).
Не погодившись із прийнятим поданням відділення Національної служби посередництва і примирення у Вінницькій області від 01.06.2021 №02-02/22/22-66 та розпорядженням Національної служби посередництва та примирення від 01.06.2021 №206-р позивач, з метою захисту свого порушеного права, звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд враховує таке.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Нормативно-правовим актом, який визначає правові і організаційні засади функціонування системи заходів по вирішенню колективних трудових спорів (конфліктів) і спрямований на здійснення взаємодії сторін соціально-трудових відносин у процесі врегулювання колективних трудових спорів (конфліктів), що виникли між ними, є Закон України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" від 03.03.1998 року № 137/98-ВР (далі - Закон № 137/98-ВР).
Статтею 2 Закону № 137/98-ВР визначено, що колективний трудовий спір (конфлікт) - це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо: а) встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; б) укладення чи зміни колективного договору, угоди; в) виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; г) невиконання вимог законодавства про працю.
Частиною першою статті 3 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" встановлено, що сторонами колективного трудового спору (конфлікту) є: на виробничому рівні - наймані працівники (окремі категорії найманих працівників) підприємства, установи, організації чи їх структурних підрозділів або первинна профспілкова чи інша уповноважена найманими працівниками організація та роботодавець. За дорученням інтереси роботодавця у колективному трудовому спорі (конфлікті) може представляти інша особа, організація роботодавців, об`єднання організацій роботодавців; на галузевому, територіальному рівнях - наймані працівники підприємств, установ, організацій однієї або декількох галузей (професій) або адміністративно-територіальних одиниць чи профспілки, їх об`єднання або інші уповноважені цими найманими працівниками органи та організації роботодавців, їх об`єднання або центральні органи виконавчої влади, або місцеві органи виконавчої влади, що діють на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
Згідно частини другої статті 3 Закону № 137/98-ВР уповноважений найманими працівниками на представництво орган є єдиним повноважним представником найманих працівників до моменту припинення такого спору (конфлікту).
Відповідно до положень статті 4 Закону № 137/98-ВР вимоги найманих працівників на виробничому рівні формуються і затверджуються загальними зборами (конференцією) найманих працівників або формуються шляхом збору підписів і вважаються чинними за наявності не менше половини підписів членів трудового колективу підприємства, установи, організації чи їх структурного підрозділу. Разом із висуненням вимог збори (конференція) найманих працівників визначають орган чи особу, які будуть представляти їх інтереси.
Вимоги найманих працівників, профспілки чи об`єднання профспілок оформляються відповідним протоколом і надсилаються роботодавцю або уповноваженій ним особі, організації роботодавців, об`єднанню організацій роботодавців.
Статтею 6 Закону № 137/98-ВР передбачено, що колективний трудовий спір (конфлікт) виникає з моменту, коли уповноважений представницький орган найманих працівників, категорії найманих працівників, колективу працівників або профспілки одержав від роботодавця, уповноваженої ним особи, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців повідомлення про повну або часткову відмову у задоволенні колективних вимог і прийняв рішення про незгоду з рішенням роботодавця, уповноваженої ним особи, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців або коли строки розгляду вимог, передбачені цим Законом, закінчилися, а відповіді від роботодавця, уповноваженої ним особи, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців не надійшло.
Відповідно до положення ст. 8 Закону № 137/98-ВР примирна комісія - орган, призначений для вироблення рішення, що може задовольнити сторони колективного трудового спору (конфлікту), та який складається із представників сторін.
Стаття 9 Закону № 137/98-ВР встановлює порядок вирішення колективного трудового спору (конфлікту) примирною комісією. Так, сторони колективного трудового спору (конфлікту) зобов`язані надавати примирній комісії інформацію, необхідну для ведення переговорів. Члени примирної комісії не мають права розголошувати відомості, що є державною або іншою захищеною законом таємницею.
Колективні трудові спори (конфлікти) розглядаються виробничою примирною комісією у п`ятиденний, галузевою та територіальною примирними комісіями - у десятиденний, примирною комісією на національному рівні - у п`ятнадцятиденний строк з моменту утворення комісій. За згодою сторін ці строки можуть бути продовжені.
Рішення примирної комісії оформляється протоколом та має для сторін обов`язкову силу і виконується в порядку і строки, які встановлені цим рішенням.

Після прийняття рішення щодо вирішення колективного трудового спору (конфлікту) примирна комісія припиняє свою роботу.

У відповідності до положень статті 15 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" з метою сприяння поліпшенню трудових відносин та запобігання виникненню колективних трудових спорів (конфліктів), їх прогнозування та сприяння своєчасному їх вирішенню, здійснення посередництва для вирішення таких спорів (конфліктів) Президентом України утворюється Національна служба посередництва і примирення.

До компетенції Національної служби посередництва і примирення належить: здійснення реєстрації висунутих працівниками вимог та колективних трудових спорів (конфліктів); аналіз вимог, виявлення та узагальнення причин колективних трудових спорів (конфліктів), підготовка пропозицій для їх усунення; підготовка посередників та арбітрів, які спеціалізуються на вирішенні колективних трудових спорів (конфліктів); формування списків арбітрів та посередників; перевірка, в разі необхідності, повноважень представників сторін колективного трудового спору (конфлікту); посередництво у вирішенні колективного трудового спору (конфлікту); залучення до участі в примирних процедурах народних депутатів України, представників державної влади, органів місцевого самоврядування.

Як зазначалося судом вище, 17 травня 2021 року до Відділення, електронним зв`язком, надійшов пакет документів від Всеукраїнської професійної спілки "Спілка залізничників України" (далі - Профспілка) про висунення вимог до AT "Укрзалізниця", зокрема:

1. Повідомлення про вимоги найманих працівників від 14 травня 2021 року з підписними листами (т.2, а.с.88-98);

2. Протокол ЦК Всеукраїнської спілки "Спілка залізничників України" від 14.05.2021 № 17 (про формування та затвердження вимог) (т.2, а.с.99-103).

Після опрацювання та вивчення зазначених документів 18.05.2021 працівниками відділення НСПП у Вінницькій області надано необхідні консультації та роз`яснення представникам Центрального комітету Профспілки щодо процедури вступу в колективний трудовий спір (конфлікт) з дотриманням вимог чинного законодавства.

31 травня 2021 року до Відділення надійшов пакет документів вх. № 04/15-02), необхідний для реєстрації колективного трудового спору (конфлікту), а саме:

- протокол Президії ЦК ВПС "Спілка залізничників України" від 28.05.2021 № 19 (т.2, а.с.110-111);

- скан-копія листа від AT "Укрзалізниця" до ЦК профспілки від 20.05.2021 2 Ц-6-88/2582-21 (т.2, а.с.112-116);

- оригінали підписних листів з вимогами найманих працівників виробничого підрозділу Локомотивне депо Козятин;

- копія Листа-повідомлення про виникнення колективного трудового спору (конфлікту) від 28.05.2021 №38 (т.2, а.с.117);

- лист-повідомлення від 14.05.2021 № 31;

- копія протоколу Президії ЦК ВПС "Спілка залізничників України" від 14.05.2021 № 17;

- проект Угоди про створення примирної комісії (т.2, а.с.118);

- довідка про чисельність найманих працівників виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця (т.2, а.с.119).

Перевірка поданих документів проводилася відповідно до Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)", Положення № 44, Положення № 28, Положення № 65, Положення № 43, та Інструкції № 33.

У ході проведення перевірки у представників сторін колективного удового спору (конфлікту) витребувані необхідні документи, з яких встановлено таке:

1. Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" вимоги Профспілки сформовані шляхом збору підписів, під вимогами підписалося 705 найманих працівників, при загальній чисельності найманих працівників 1332 (довідка про чисельність від 19.05.2021 № 21), що становить 52,93% від загальної кількості.

Згідно зі статтею 5 Закону, роботодавець або уповноважена ним особа, організація роботодавців, об`єднання організацій роботодавців зобов`язані розглянути вимоги найманих працівників, категорій найманих працівників, колективу працівників чи профспілки та повідомити їх представників про своє рішення у триденний строк з дня одержання вимог.

Якщо задоволення вимог виходить за межі компетенції роботодавця або уповноваженої ним особи, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців, вони зобов`язані надіслати їх у триденний строк з дня одержання вимог власнику або до відповідного вищестоящого органу управління, який має право прийняти рішення. При цьому строк розгляду вимог найманих працівників кожною інстанцією не повинен перевищувати трьох днів.

Рішення роботодавця, уповноваженої ним особи, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців, власника, відповідного вищестоящого органу управління, викладається у письмовій формі і не пізніше наступного дня надсилається уповноваженому представницькому органу іншої сторони колективного трудового спору (конфлікту) разом із соціально-економічним обґрунтуванням,

14 травня 2021 року вимоги найманих працівників разом з копією підписних листів направлено роботодавцю - в.о. Голови правління "Укрзалізниця" Юрику І.І. (т.2, а.с.99-109).

26 травня 2021 року Центральному комітету Профспілки листом від 20.05.2021 № Ц-6-88/25 82-21 надано відповідь роботодавця на висунуті найманими працівниками вимоги. Даним листом роботодавець частково відмовляє в задоволенні вимог найманих працівників (т.2, а.с.112-116).

28 травня 2021 року представницький орган найманих працівників, не погодившись із відповіддю роботодавця, протоколом від 28.05.2021 № 19 прийняв рішення про вступ в колективний трудовий спір (конфлікт) (т.2, а.с. 117).

Проаналізувавши документи, надані 31.05.2021 (вх. № 04/15-02), 01.06.2021 Відділенням підготовлено подання № 02-02/22-66 (т.2, а.с.120-126) до Національної служби посередництва і примирення щодо реєстрації колективного трудового спору (конфлікту) між найманими працівниками виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Козятина Вінницької області та адміністрацією Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Києва.

01.06.2021 на підставі згаданого подання Національною службою посередництва і примирення після його опрацювання на відповідність дотримання норм чинного законодавства видано Розпорядження Національної служби посередництва і примирення від 01.06.2021 №206-р "Про реєстрацію колективного трудового спору (конфлікту) між найманими працівниками виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Козятина Вінницької області та адміністрацією Акціонерного товариства "Українська залізниця» міста Києва" (т.2, а.с. 127-128).

Отже, процедура формування і затвердження вимог, визначення органу, уповноваженого представляти інтереси найманих працівників, та направлення вимог до роботодавця дотримана відповідно до норм діючого законодавства та докази позивача в цій частині є безпідставними.

Суд зазначає, що вимоги найманих працівників відповідають статі і 2 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)", з огляду на таке.

Перша вимога - "Перерахувати та виплатити заборгованість по щорічному підвищенню на 25% заробітної плати за 2019-2020 роки, згідно п.3.2. Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002-2006 роки (далі - Галузева угода), шляхом підвищення тарифних ставок і посадових окладів зі збереженням між розрядних та між професійних співвідношень".

Зміст першої вимоги відповідає статті 2 Закону України "Про порядок рішення колективних трудових спорів (конфліктів)", оскільки визначає розбіжності, які виникли між сторонами соціально-трудових відносин стосовно виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень, в частині порушення положень статті 43 Конституції України, статей 2, 13 Кодексу законів про працю України, статті 21 Закону України "Про оплату праці" та т. 3.2.1 та 3.2.2 Галузевої угоди.

Зазначеними нормативно-правовими актами передбачено, що: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу д визначеної законом, відповідно до ст. 43 Конституції України.

Відповідно до ст. 2 КЗпП право громадян України на працю, тобто на держання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять роботи, забезпечується державою.

Згідно ст. 13 КЗпП у колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: нормування і оплати праці, становлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); умов регулювання фондів оплати праці а встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці.

У відповідності до ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється і першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються власником після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору (положення ст. 21 Закону України "Про оплату праці").

Відповідно до п. 3.2.1. Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002-2006 роки (із змінами і доповненнями) (далі - Галузева угода) адміністрація зобов`язана "домагатися забезпечення мінімальної заробітної плати в галузі за відпрацьовану місячну норму робочого часу не нижче прожиткового мінімуму на працездатну особу; домагатися підвищення заробітної плати залізничників не нижче темпів зростання заробітної плати в галузях економіки та забезпечувати підвищення рівня заробітної плати не менше ніж на 25 відсотків щороку"; відповідно до п. 3.2.2. - "здійснювати підвищення заробітної плати шляхом перегляду тарифних ставок і посадових окладів зі збереженням міжрозрядних та міжпрофесійних співвідношень".

Таким чином, перша вимога відповідає пункту "в" статті 2 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)".

Друга вимога - "Виплатити винагороду за підсумками роботи AT "Укрзалізниця" за 2019 рік у розмірі 50% посадового окладу/тарифної ставки, згідно з Положенням, яке є невід`ємною частиною Галузевої угоди".

Зміст другої вимоги відповідає етапі 2 Закону України "Про порядок рішення колективних трудових спорів (конфліктів)", оскільки визначає розбіжності, які виникли між сторонами соціально-трудових відносин стосовно виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень, в частині рушення положень етапі 43 Конституції України, статей 2, 13, 97 Кодексу Законів про працю України, статей 15, 21 Закону України "Про оплату праці" Додатку № 1 "Перелік доплат і надбавок до тарифних ставок і посадових ладів працівників підприємств і організацій залізничного транспорту" Галузевої угоди.

Конституцією України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або і яку вільно погоджується, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, відповідно) ст. 43.

Згідно ст. 2 КЗпП право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою.

Відповідно до ст. 13 КЗпП у колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); умов регулювання фондів оплати праці з встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці.

У відповідності до ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови впровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник та уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Вказані норми продубльовані в статті 15 Закону України "Про оплату праці".

Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового говору (положення статті 21 Закону України "Про оплату праці").

У Додатку № 1 "Перелік доплат і надбавок до тарифних ставок і посадових окладів працівників підприємств і організацій залізничного транспорту" до галузевої угоди передбачено, що одним із видів надбавок є надбавка "За високі досягнення у праці" в розмірі до 50 % тарифної ставки.

Отже, друга вимога відповідає пункту "в" статті 2 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)".

Третя вимога - "Встановити мінімальний рівень заробітної плати в ВП Локомотивне депо Козятин AT "Укрзалізниця" в розмірі 150% мінімальної робітної плати, встановленої в Україні".

Зміст третьої вимоги відповідає статті 2 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів) ", оскільки визначає розбіжності, які виникли між сторонами соціально-трудових відносин стосовно становлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту, в частині порушення положень статті 43 Конституції країни, статі 96 Кодексу Законів про працю України та п. 3.2.1. Галузевої угоди.

У відповідності до ст. 96 КЗпП системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників.

Тарифна система оплати праці включає: тарифні сітки, тарифні ставки, семи посадових окладів і професійні стандарти (кваліфікаційні характеристики).

Тарифна система оплати праці використовується при розподілі робіт незалежно від їх складності, а працівників - залежно від кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою для формування та диференціації розмірів заробітної плати. Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується а основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Схема посадових окладів (тарифних ставок) працівників установ, закладів а організацій, що фінансуються з бюджету, формується на основі: мінімального посадового окладу (тарифної ставки), встановленого Кабінетом Міністрів України; міжпосадових (міжкваліфікаційних) співвідношень розмірів [осадових окладів (тарифних ставок) і тарифних коефіцієнтів. Мінімальний посадовий оклад (тарифна ставка) встановлюється у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Відповідно до п. 3.2.1. Галузевої угоди адміністрація зобов`язана намагатися забезпечення мінімальної заробітної плати в галузі за відпрацьовану місячну норму робочого часу не нижче прожиткового мінімуму на працездатну особу. Домагатися підвищення заробітної плати залізничників не нижче темпів зростання заробітної плати в галузях економіки та забезпечувати підвищення рівня заробітної плати не менше ніж на 25 відсотків щороку.

Таким чином, третя вимога відповідає пункту "а" статті 2 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)".

Четверта вимога - "Забезпечити право працівників на участь в управлінні підприємством відповідно до ст. 245 КЗпП".

Зміст четвертої вимоги відповідає статті 2 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)", оскільки визначає розбіжності, які виникли між сторонами соціально-трудових відносин стосовно виконання вимог законодавства про працю, в частині порушення положень статті 245 Кодексу Законів про працю України та Статуту AT "Укрзалізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №735.

Відповідно до ст. 245 КЗпП найманим працівникам надається право на участь в управлінні підприємствами, установами, організаціями через загальні юри (конференції), ради трудових колективів, професійні спілки, які діють у трудових колективах, інші органи, уповноважені трудовим колективом на представництво, вносити пропозиції щодо поліпшення роботи підприємства, установи, організації, а також з питань соціально-культурного і побутового услуговування.

Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створювати умови, які б забезпечували участь працівників в управлінні підприємствами, установами, організаціями. Службові особи підприємств, установ, організацій зобов`язані у встановлений строк розглядати критичні зауваження і пропозиції працівників і повідомляти їх про вжиті заходи.

Статутом AT "Укрзалізниця", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 травня 2020 року № 452), передбачене право трудового колективу на участь в управлінні AT "Укрзалізниця" через загальні збори та професійні спілки (п. 151-155).

Отже, в діях роботодавця вбачається невиконання з його сторони вимог законодавства про працю, а тому відповідно до пункту "г" статті 2 Закону четверта вимога підлягає реєстрації та може бути предметом спору.

Сторони колективного трудового спору (конфлікту) є належними.

У відповідно до статті 3 Закону сторонами колективного трудового спору (конфлікту) на галузевому, територіальному рівнях є наймачі працівники підприємств, установ, організацій однієї або декількох галузей (професій) або адміністративно-територіальних одиниць чи профспілки, їх об`єднання або інші уповноважені цими найманими працівниками органи та організації роботодавців, їх об єднання або центральні органи виконавчої влади, або місцеві органи виконавчої влади, що діють на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці.

Наймані працівники виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" міста Козятина Вінницької області. Кількість учасників спору - 705 осіб, кількість найманих працівників - 1332 особи).

Орган, який представляє інтереси найманих працівників:

Центральний комітет Всеукраїнської професійної спілки "Спілка залізничників України". Юридична адреса: 03049, м. Київ, вул. Уманська, 5, оф. 108, тел. (073) 471 -08-84, .

Повноваження Центрального комітету Всеукраїнської професійної спілки "Спілка залізничників України" підтверджуються Статутом Профспілки (т.2, а.с.129-143), Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.03.2019 і 1 039915 (т.2, а.с.144) та Протоколом Установчого з`їзду Всеукраїнської професійної спілки "Спілка залізничників України" від 02 вересня 2018 року № 1 (т.2, а.с.147-149).

Так, відповідно до пункту 1.1. розділу 1 Статуту Всеукраїнської професійної спілки "Спілка залізничників України" (далі - Статут), Профспілка добровільна неприбуткова організація, яка об`єднує на добровільних засадах осіб, які працюють на підприємствах, установах, організаціях членів профспілки - працівників залізничної галузі та інших галузей народного законодавства, незалежно від форм власності і видів господарювання.

Профспілка утворена та зареєстрована в порядку, встановленому Законом України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" від 15.09.1999 № 1045-XIV.

Відповідно до пункту 1.8. розділу 1 Статуту Профспілка має статус всеукраїнської, вона створена та діє за територіальним принципом, а також має організації профспілки в більшості адміністративно-територіальних одиниць України.

Згідно з пунктом 2.1. розділу 2 Статуту, основною метою діяльності Профспілки є здійснення представництва і захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки на підприємствах, в організаціях, установах, навчальних закладах, об`єднаннях громадян, в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

У відповідності до пункту 2.2. розділу 2 Статуту Профспілка завдання профспілки є об`єднання та консолідація організаційних ланок для виконання функцій, що сформульовані в цьому Статуті щодо захисту соціальних, економічнихправ та професійних інтересів членів профспілки.

Згідно з підпунктом 18 пункту 2.3. розділу 2 Статуту, Профспілка через свої виборні органи до встановленому законодавством порядку:

Представляє інтереси працівників в органах, що розглядають індивідуальні трудові спори, та при вирішенні колективних трудових спорів (конфліктів) у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до пункту 4.5. розділу 4 Статуту Профспілки вищими за рівнем, виборними органами для організації профспілки є: Центральний комітет - для первинних, обласних (в тому числі Кримської Республіканської, Київської та Севастопольської міських) організацій профспілки.

Згідно з пунктом 9.1. розділу 9 Статуту, вищим органом Профспілки є З`їзд.

У відповідності до пункту 9.4. розділу 9 Статуту Профспілки З`їзд може делегувати окремі свої повноваження Центральному комітету Профспілки.

Згідно з пунктом 9.5. розділу 9 Статуту, керівним органом Профспілки між з`їздами є Центральний комітет Профспілки (або далі - ЦК Профспілки) до складу якого за посадою входить Голова та заступник Голови Профспілки, а також інші члени ЦК Профспілки.

Центральний комітет його кількісний та персональний склад обирається на З`їзді терміном на п`ять років, а в період між З`їздами, у випадках строкового складання окремими членами Центрального комітету своїх повноважень. Зміни до його персонального складу вносяться відповідним рішенням Центрального комітету.

Відповідно до пункту 9.6. розділу 9 Статуту Профспілки Центральний комітет може делегувати окремі свої повноваження Президії ЦК профспілки чи Голові Профспілки крім повноважень, делегованих йому З`їздом.

Згідно з пунктом 9.8 розділу 9 Статуту, Президія Центрального комітету (або далі - Президія ЦК) Профспілки обирається зі складу Центрального комітету на термін повноважень Центрального комітету (п`ять років) та є постійно діючим виборним виконавчим органом, яким займається вирішенням поточних питань. Кількісний склад визначається Центральним комітетом, голова та заступник Голови Профспілки за посадою входять до ЦК Профспілки.

Відповідно до пункту 9.9. розділу 9 Статуту Президія Центрального комітету профспілки бере участь у вирішенні колективних трудових спорів.

Таким чином, повноваження Центрального комітету Всеукраїнської Професійної спілки "Спілка залізничників України" підтверджено Статутом Профспілки, підписними листами найманих працівників виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" міста Козятина Вінницької області (т.2, а.с.129-143) та протоколом Установчого З`їзду Усеукраїнської професійної спілки "Спілка залізничників України" від 02 вересня 2018 року № 1 (т.2, а.с. 147-149).

Таким чином, Центральний комітет Всеукраїнської професійної спілки "Спілка залізничників України" є належною стороною у колективному трудовому спорі (конфлікті) який має право представляти інтереси найманих працівників.

Повноваження Акціонерного товариства "Укрзалізниця" по вирішенню зазначених вимог, визначені статутом AT "Укрзалізниця" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 735 "Питання акціонерного товариства "Українська залізниця" (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 травня 2020 року № 452) т.2, а.с. 152), відповідно до пунктів якого:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" є юридичною особою, о утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення Акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Товариство утворене як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій кого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 "Про творення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (т.2, а.с.153-155).

Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Товариство має цивільні права та обов`язки, у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, цим Статутом та внутрішніми документами товариства, прийнятими відповідно цього Статуту.

Товариство має право від свого імені вчиняти будь-які правочини та укладати будь-які договори, набувати майнові та немайнові права, нести обов`язки, виступати позивачем та відповідачем у суді, крім випадків, передбачених законодавством та цим Статутом.

Товариство в установленому порядку має право бути засновником, співзасновником та учасником інших юридичних осіб.

Товариство утворює філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без статусу юридичної особи як на території України, так і за її межами, які діють на підставі положень.

Товариство діє на принципах повної господарської самостійності самоокупності, несе відповідальність за наслідки своєї господарської діяльності та виконання зобов`язань.

Фінансово-господарська діяльність товариства провадиться відповідно до фінансового плану, який складається товариством згідно з законодавством, погоджується наглядовою радою та затверджується загальними зборами товариства.

Товариство не відповідає за зобов`язаннями держави, а держава не відповідає за зобов`язаннями товариства. Товариство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями у межах належного йому майна, набутого на праві власності відповідно до законодавства.

Засновником товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Управління корпоративними правами держави стосовно товариства здійснює Кабінет Міністрів України.

Управління корпоративними правами держави, переданими до статутного капіталу товариства, здійснює товариство.

Колегіальним виконавчим органом товариства, який здійснює правління його поточною діяльністю, є правління.

Правління очолює голова правління.

128. Функції Голови правління:

Підпункт 19) призначає на посаду та звільняє з посади, визначає мови оплати праці працівників товариства (крім тих, призначення яких віднесено до компетенції загальних зборів або наглядової ради) і посадових осіб філій, представництв, інших відокремлених підрозділів товариства з урахуванням обмежень та у порядку, встановленому законодавством, застосовує до них заходи заохочення або дисциплінарного стягнення, приймає рішення про притягнення їх до матеріальної відповідальності;

Підпункт 20) укладає та розриває трудові договори з працівниками товариства, керівниками філій, представництв, інших відокремлених підрозділів товариства, визначає їх повноваження;

Підпункт 21) затверджує штатний розпис товариства, його філій, представництв, інших відокремлених підрозділів.

Трудовий колектив товариства становлять усі фізичні особи, які беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, цивільно-правового договору) або інших форм, що регулюють трудові відносини працівників з товариством.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими міжгалузевими) угодами.

Захист і представництво інтересів трудового колективу товариства здійснює профспілковий орган, який уповноважений представляти його інтереси.

Таким чином, AT "Укрзалізниця", у межах повноважень, визначених законодавством України та іншими нормативно-правовими актами, може бути стороною колективного трудового спору (конфлікту) на виробничому рівні питань, передбачених статтею 2 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" при розгляді та вирішенні вимог найманих працівників виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" міста Козятина Вінницької області.

Орім того, відповідно до ухвали Черняхівського районного суду Житомирської області від 05.02.2021 у справі № 293/158/20 (т.2, а.с. 165-167) встановлено що згідно пунктом 2.1 Положення регіональну філію Південно-Західна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, введеного в дію наказом ПАТ Укрзалізниця від 19.02.2018 № 108 (в редакції наказу AT "Укрзалізниця" від 27.12.2018 № 786) філія є відокремленим підрозділом товариства, який не має статусу юридичної особи.

А тому Акціонерне товариство "Укрзалізниця" є належною стороною у вирішенню вимог у колективному трудовому спорі (конфлікті), оскільки вони визначені статутом AT "Укрзалізниця" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 735 "Питання акціонерного товариства "Українська залізниця" (в редакції постанови Кабінету Міністрів країни від 13 травня 2020 року № 452).

У відповідності до статті 6 Закону України "Про порядок вирішення елективних трудових спорів (конфліктів)", колективний трудовий спір (конфлікт) виникає з моменту, коли уповноважений представницький орган найманих працівників, категорії найманих працівників, колективу працівників або профспілки одержав від роботодавця, уповноваженої ним особи, повідомлення про повну або часткову відмову у задоволенні колективних вимог і прийняв рішення про незгоду з рішенням роботодавця, уповноваженої ним особи або коли строки розгляду вимог, передбачені цим Законом, закінчилися, а відповіді від роботодавця, повноваженої ним особи, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців не надійшло.

Про виникнення колективного трудового спору (конфлікту) орган, який представляє інтереси найманих працівників або профспілки, зобов`язаний у триденний строк письмово проінформувати роботодавця, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням підприємства та Національну службу посередництва і примирення.

Так, 14 травня 2021 року вимоги найманих працівників, разом з копією підписних листів, направлено роботодавцю - в.о. Голови правління АT "Укрзалізниця" Юрику 1.1. (т.2, а.с. 88-98).

26 травня 2021 року Центральному комітету Профспілки листом від 20.05.2021 № Ц-6-88/2582-21 надано відповідь роботодавця на висунуті найманими працівниками вимоги. Даним листом роботодавець частково відмовляє в задоволенні вимог найманих працівників (т.2, а.с.112-116).

28 травня 2021 року представницький орган найманих працівників, не погодившись із відповіддю роботодавця, протоколом від 28.05.2021 № 19 (т.2, а.с.110-111) прийняв рішення про вступ в колективний трудовий спір конфлікт) з AT "Укрзалізниця" та надіслати письмову інформацію про зникнення спору (конфлікту) у триденний строк відповідним органам влади та роботодавцю відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)".

Отже, на підставі подання відділення НСПП у Вінницькій області від 01.06.2021 №02-02/22-66 Національною службою посередництва і примирення зареєстровано колективний трудовий спір (конфлікт) між найманими працівниками виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Козятина Вінницької області та адміністрацією Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Києва" розпорядженням від 01.06.2021 №206-р (т.2, а.с.120-128).

08 червня 2021 року до Національної служби посередництва і примирення (відділення НСПП у Вінницькій області) надійшов лист Акціонерного товариства "Українська залізниця" від 01.06.2021 № Ц-6-88/2769-21 (вх. НСПП від 08.06.2021 № 82/10-03), в якому повідомляється що значній кількості працівників виробничого підрозділу локомотивного депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Козятина Вінницької області не було роз`яснено мети та суті підписних листів, зазначених у них вимог, повноважень Всеукраїнської професійної спілки "Спілка залізничників України". Також роботодавцем повідомляється що 253 найманих працівників відмовились від своїх попередньо наданих підписів під вимогами та участі в колективному трудовому спорі конфлікті) (т.2, а.с.168-173).

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 4.1. пункту 4 Положення № 28, яким передбачено, що реєстрація висунутих найманими працівниками (окремою категорією найманих працівників), профспілкою вимог та колективних трудових спорів (конфліктів) призупиняється у випадках, якщо роботодавець або уповноважена ним особа, організація роботодавців, об`єднання організацій роботодавців звернувся із заявою про наявні, з його точки зору, порушення при формуванні і затвердженні вимог найманих працівників (окремої категорії займаних працівників), профспілки та визначенні органу (особи), /повноваженого представляти інтереси найманих працівників (окремої категорії найманих працівників) або профспілки.

Тому з метою проведення перевірки, викладеної у листі AT "Укрзалізниця" інформації, розпорядженням НСПП від 22.06.2021 №241-р (т.2, а.с.174-175) призупинено дію розпорядження НСПП від 01.06.2021 № 206-р "Про реєстрацію колективного трудового спору (конфлікту) між найманими працівниками виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Козятина Вінницької області та адміністрацією Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Києва". На виконання вищезазначеного розпорядження, відділення НСПП у Вінницькій області направило запити AT "Укрзалізниця" від 29.06.2021 № 02-02/22-11 (т.2, а.с.176) та Центральному комітету Всеукраїнської професійної спілки "Спілка залізничників України" від 29.06.2021 № 02-02/22-11 (т.2, а.с. 177), та повторно до AT "Українська залізниця" від 19.07.2021 № 02-02/22-12 (т.2, а.с.178).

В ході проведення перевірки дію розпорядження НСПП від 22.06.2021 № 241-р неодноразово продовжено (розпорядженням НСПГП від 29.06.2021 № 259-р (т.2, а.с.179); розпорядженням НСПП від 09.07.2021 № 268-р (т.2, а.с.180); розпорядженням НСПГП від 19.07.2021 №281-р (т.2, а.с.181); розпорядженням НСПП від 27.07.2021 № 288-р (т.2, а.с.182-183), з метою отримання відповідей на запити Відділення, направлені сторонам колективного трудового спору (конфлікту), з метою підтвердження чи простування інформації, викладеної у листі AT "Укрзалізниця" 01.06.2021 № Ц-6-88/2769-21. Однак, AT "Українська залізниця", не надало відповідей на вищезазначені, запити. Натомість, 26.07.2021 до Відділення надійшов лист Всеукраїнської професійної спілки "Спілка залізничників України" ід 23.07.2021 №55 (т.2, а.с.184), в якому зазначається, що представницький орган найманих працівників виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин не має підписних листів, у яких, наймані працівники даного підрозділу відмовляються від своїх, попередньо наданих підписів під вимогами та участі в елективному трудовому спорі (конфлікті).

02.08.2021 до НСПП надійшло рішення Відділення НСПП у Вінницькій області від 02.08.2021 №02-02/22-65 (т.2, а.с.185-187) про результати перевірки (отримання найманими працівниками виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Козятина Вінницької області положень статті 4 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" та подання Відділення НСПП у Вінницькій області "Про відновлення дії розпорядження НСПП від 01.06.2021 №206 про реєстрацію колективного трудового спору (конфлікту)" від 02.08.2021 № 02- 12/22-100 (т.2, а.с.188-191).

За результатами проведеної Відділенням перевірки встановлено, утримання найманими працівниками виробничого підрозділу локомотивне дeпo Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Козятина Вінницької області норм статті 4 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів конфліктів)".

Зважаючи на необхідність проведення роботи, направленої на вирішення даного колективного трудового спору (конфлікту), керуючись статтею 4 та частиною шостою статті 15 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)", пунктом 4.5. Положення про порядок реєстрації Національною службою посередництва і примирення висунутих найманими працівниками, профспілкою вимог та колективних трудових спорів (конфліктів), затвердженого наказом Національної служби посередництва і примирення від 13.08.2020 №28, із змінами, Національною службою посередництва і примирення було прийнято розпорядження НСПП від 02.08.2021 № 293-р "Про відновлення дії розпорядження НСПП від 01.06.2021 № 206-р "Про реєстрацію колективного трудового спору (конфлікту) між найманими працівниками виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Козятина Вінницької області та адміністрацією Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Києва" (т.2, а.с.188-191).

Таким чином, Національна служба посередництва і примирення та її відділення СПП у Вінницькій області при підготовці відповідно подання Відділення СПП у Вінницькій області від 01.06.2021 №02-02/22-66 та розпорядження Національної служби посередництва і примирення від 01.06.2021 №206-р "Про реєстрацію колективного трудового спору (конфлікту) між найманими працівниками виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Козятина Вінницької області та адміністрацією Акціонерного товариства "Українська залізниця" міста Києва" діяли виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами країни, а тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування вказаного подання та розпорядження, а доводи позивача щодо порушення відповідачем норм діючого законодавства при прийнятті вказаного подання та розпорядження, є безпідставними.

Крім цього, звертаємо увагу, що Національна служба посередництва і примирення, як державний орган, перевіряє процедуру вступу в колективний трудовий спір (конфлікт) та відповідність поданих сторонами документів вищезазначеним нормативно-правовим актам і своїми діями жодним чином не порушує права та інтереси сторін щодо розгляду питань по суті, та не обов`язує сторони вести перемовини щодо вирішення спірних питань чи примусово виконувати свої розпорядження, оскільки виступає тільки посередником у вирішенні колективних трудових спорів (конфліктів) та фіксує юридичний факт виникнення конфліктів у трудових колективах підприємств, установ, організацій України, для подальшого інформування керівництва держави з метою вчинення відповідних заходів.

Відповідно до Рекомендації Міжнародної організації праці щодо добровільного примирення та арбітражу № 92 від 1964 року, процедура добровільного примирення відповідно до умов кожної держави має бути доступною з метою відвернення та вирішення трудових конфліктів у промисловості між роботодавцями і працівниками, слід забезпечувати невідкладне проведення процедури як з ініціативи будь-якої зі сторін трудового конфлікту, так і з ініціативи органу добровільного примирення, виходячи з його статусу.

Окрім того, згідно частини третьої статті 4 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)", вимоги найманих працівників, оформляються відповідним протоколом і надсилаються роботодавцю або уповноваженій ним особі. Надсилання підписних листів законодавством не передбачено, що також підтверджено пунктом 26 Постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 826/8151/17 (т.2, а.с.182-183) за позовом ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Національної служби посередництва і примирення про визнання протиправним та скасування рішення.

Також, суд зазначає, що у пунктом 42 Постанови Верховного Суду від 04.02.2021 у справі № 826/18097/16 (т.2, а.с.184) та пунктом 46 Постанови верховного Суду від 22.07.2020 у справі № 826/3400/17 (т.2, а.с.185-185) за позовом ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Національної служби посередництва і примирення про визнання протиправним та скасування розпорядження визначено, що відповідно до наведених вимог Закону № 137/98- ВР, зокрема статті 15, Національна служба посередництва та примирення у процесі врегулювання колективних трудових спорів (конфліктів) не ухвалює рішень, які б зобов`язували сторін конфлікту до вчинення певних дій чи прийняття рішень або ж навпаки, ставали на заваді намірам сторін щодо врегулювання колективного трудового спору. Її завдання у цих правовідносинах полягає власне у тому, щоб допомогти, сприяти вирішити колективний трудовий спір (конфлікт), примирити сторін, тобто щасне у посередництві, що вочевидь не передбачає ухвалення правових актів зобов`язального характеру.

Крім того, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

З огляду на викладене, суд звертає увагу на те, що з метою реалізації Рекомендації Міжнародної організації праці щодо добровільного примирення та арбітражу № 92 від 1964 року, НСПП забезпечує невідкладне проведення процедури добровільного примирення сторін колективного трудового спору (конфлікту) та наголошує, що зареєстровані розпорядженням НСПП від 01.06.2021 № 206-р вимоги найманих працівників та всі питання погодження/непогодження їх сторонами, пошук компромісних рішень щодо їх вирішення, які б задовольнили обидві сторони, мають відбуватися шляхом проведення переговорів.

Під час розгляду даної справи суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою, і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Крім того, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України (частини 1 статті 77) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (частини 2 статті 77) у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційного з`ясування усіх обставин справи, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Як свідчать встановлені в суді обставини, відповідачі, приймаючи подання від 01.06.2021 №02-02/22/22-66 та розпорядження Національної служби посередництва та примирення від 01.06.2021 №206-р, діяли на підставі закону, обґрунтовано, з урахування усіх обставин, які маю значення для правильного вирішення питання у спірних відносинах.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що подання відділення Національної служби посередництва і примирення у Вінницькій області від 01.06.2021 №02-02/22/22-66 та розпорядження Національної служби посередництва та примирення від 01.06.2021 №206-р, є правомірними, і відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування таких рішень.

Зважаючи на висновок суду про безпідставність позовних вимог в силу норм статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДРПОУ - 40075815, вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150) до Національної служби посередництва та примирення (код ЄДРПОУ - 21709530, вул. Басейна, 1/2а, 01004), відділення Національної служби посередництва і примирення у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 26253520, вул. Соборна, 72, каб. 302, м. Вінниця, 21050), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Всеукраїнська професійна спілка "Спілка залізничників України" (код ЄДРПОУ - 42891869, вул. Уманська, 5, оф. 108, м. Київ, 03049) про визнання протиправними та скасування рішень, - відмовити.

Позивачу та відповідачу рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.