Справа № 440/4247/25
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/4247/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), у якій, з урахуванням уточненої позовної заяви від 16.04.2025 /а.с. 36-38/, позивач просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та сплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 11.07.2022 з урахуванням трудового стажу 22 роки 2 місяці 10 днів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на підставі статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". За результатами розгляду цієї заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що порушує його право на соціальне забезпечення, посилаючись на те, що страховий стаж позивача станом на 22.02.2022 складає 22 роки 2 місяці 10 днів, тобто є достатнім для призначення пенсії. Позивач зазначає, що строки переогляду пролонговані на період військового стану та через введення воєнного стану в Україні він змушений постійно змінювати місце проживання, тому не має можливості пройти переогляд для підтвердження інвалідності.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору у справі №440/4247/25. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/4247/25. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

19 травня 2025 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на позовну заяву /а.с. 51-55/, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що 12.02.2025 ОСОБА_1 звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності, до якої були додані такі документи: паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, диплом, виписка із акту огляду МСЕК серії ААВ №755288 від 20.07.2022 про встановлення групи інвалідності з 11.07.2022 по 01.08.2023. Вказана заява опрацьовувалась за принципом екстериторіальності спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області. Аналіз наданих до заяви документів для призначення пенсії по інвалідності показав, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 11 років 01 місяць 13 днів. За результатом розгляду даної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення від 19.02.2025 №74 про відмову гр. ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з не підтвердженням інвалідності станом на дату звернення. Зазначає, що довідка до акту огляду медико-соціальною комісією серії 12 ААВ №755288 дійсна до 31.07.2023, водночас положення Закону №1058 в частині продовження виплати пенсій особам з інвалідністю в період дії воєнного стану, на які посилається позивач, поширюються на осіб, яким призначено пенсію по інвалідності та строк припинення якої у разі неможливості проходження повторного огляду, припадає на період дії воєнного стану. Пояснює, що ОСОБА_1 пенсія не призначалася, на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

12.02.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності /а.с. 57-58/.

До заяви позивачем було додано: паспорт громадянина України ОСОБА_1 та ідентифікаційний код; трудову книжку серії НОМЕР_1 від 01.09.2002 /а.с. 60-63/, диплом серії НОМЕР_2 з додатком /а.с.64-67/, довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №755288 /а.с. 59/.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 12.02.2025 та поданий пакет документів в електронному вигляді передано на розгляд до ГУ ПФУ в Полтавській області.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.02.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності від 19.02.2025 №74, яким відмовлено гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу підтвердженого в установленому законодавством порядку /а.с. 8/.

В обґрунтування цього рішення зазначено, що аналіз наданих документів показує, що страховий стаж гр. ОСОБА_1 становить 11 років 01 місяць 13 днів, якого достатньо дня призначення пенсії по інвалідності. До заяви, поданої через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, додано виписку з акту огляду МСЕК серії 12 ААВ №755288 від 20.07.2022, згідно якої ОСОБА_1 встановлена інвалідність з 11.07.2022 по 01.08.2023. Станом на дату звернення за призначенням пенсії інвалідності не підтверджена.

Позивач не погодився з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.02.2025 №74 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності та звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.02.2025 №74 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України від 09.07.2003 р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За змістом частини 1 статті 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Частиною 1 статті 32 Закону № 1058-IV передбачено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 38 років до досягнення особою 39 років включно - 8 років.

Таким чином, для призначення пенсії по інвалідності особа з інвалідністю ІІІ групи, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії по інвалідності досягла 39 років включно, повинна мати страховий стаж 8 років.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 11 липня 2022 року було встановлено ІІІ групу інвалідності до 01 серпня 2023 року, дата чергового переогляду - 20 липня 2023 року, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №755288 /а.с. 59/.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 8 березня 2022 р. № 225 Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України (у редакції, чинній на час подання заяви про призначення пенсії по інвалідності від 12.02.2025 та на час прийняття спірного рішення від 19.02.2025) повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення:

дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. № 917 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 100, ст. 3666). При цьому інвалідність продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

У разі коли в індивідуальній програмі реабілітації дитини з інвалідністю встановлений строк повторного огляду, що припав на період дії воєнного стану на території України, в дитини з інвалідністю відсутня можливість пройти лікарсько-консультативну комісію закладу охорони здоров`я, їх індивідуальна програма реабілітації продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації.

Отже, станом на дату подачі заяви від 12.02.2025 позивач ОСОБА_1 не відносився до категорії осіб, яким інвалідність продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (у редакції, чинній на час звернення позивача із заявою від 12.02.2025 та на час прийняття спірного рішення від 19.02.2025) установлено, що у разі коли особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до набрання чинності цією постановою відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 Питання медико-соціальної експертизи (Офіційний вісник України, 2009 р., № 95, ст. 3265), і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 8 березня 2022 р. № 225 Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період воєнного стану на території України (Офіційний вісник України, 2022 р., № 25, ст. 1310) не проходила такий повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях:

чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, зобов`язані у період з 1 квітня 2025 р. до 1 листопада 2025 р. пройти оцінювання повсякденного функціонування відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою;

інші особи, за винятком тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, проходять оцінювання повсякденного функціонування до 1 квітня 2026 року.

До числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать:

особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації;

особи, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, не чують, не розмовляють, не бачать (на обидва чи одне око), не мають очей (ока), кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, в яких наявне онкологічне захворювання, інтелектуальні порушення чи психічні розлади, церебральний параліч або інші паралітичні синдроми, причина інвалідності з дитинства.

Для осіб, направлення яких на проведення оцінювання повсякденного функціонування є неможливим відповідно до підстав, визначених абзацами дванадцятим, п`ятнадцятим - сімнадцятим цього пункту, оцінювання повсякденного функціонування переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування. При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) для таких осіб продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану, якщо раніше не буде проведено оцінювання повсякденного функціонування особи. Абзаци п`ятнадцятий - вісімнадцятий цього пункту не застосовуються для осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та чоловіків віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності, із зазначення строку повторного огляду.

Таким чином, до чоловіка ОСОБА_1 віком 39 років, якому була встановлена третя група інвалідності з 11.07.2022 із зазначення строку повторного огляду 01.08.2023, абзаци п`ятнадцятий - вісімнадцятий пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338, не застосовуються, відповідно ОСОБА_1 не продовжена інвалідність до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану.

Доказів того, що позивач пройшов переогляд та після 01 серпня 2023 року позивачу встановлена група інвалідності до суду не надано, відтак, відсутні підстави вважати, що станом на 12.02.2025 позивач мав статус особи з інвалідністю.

Відтак, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що станом на дату звернення за призначенням пенсії (12.02.2025) інвалідність позивача не підтверджена.

Відповідно до підпункту 14-6.1 пункту 14-6 розділу XV Закону № 1058-IV для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи з причин, визначених Кабінетом Міністрів України, виплата пенсії продовжується до дати проведення повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи або протягом шести місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період дії воєнного стану, - не менш як на весь строк їхньої військової служби). Якщо при повторному огляді, оцінюванні повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, виплату якої продовжено відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження повідомлення про встановлення інвалідності до територіального органу Пенсійного фонду України.

Оскільки позивачу не призначалася та не виплачувалася пенсія по інвалідності, вказана норма закону до спірних правовідносин застосуванню не підлягає.

Разом з тим, судом встановлено, що оскаржуваним рішенням від 19.02.2025 №74 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності саме у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Однак, згідно наданого до суду розрахунку страхового стажу, складеного ГУ ПФУ в Полтавській області, страховий стаж ОСОБА_1 визначено як 11 років 1 місяці 13 дні /а.с. 73/, про що зазначено у оспорюваному рішенні.

Тобто обчислений органом Пенсійного фонду України страховий стаж ОСОБА_1 є більшим за необхідний для призначення пенсії по інвалідності за Законом № 1058-IV (8 років).

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що його страховий стаж становить 22 роки 2 місяці 10 днів, а не 11 років 1 місяць 13 днів, як вказано у рішенні.

Оцінюючи такі доводи позивача, суд зазначає наступне.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до приписів статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Органом Пенсійного фонду України до страхового стажу ОСОБА_1 зараховані періоди: з 01.09.2002 по 31.12.2003 (1 рік 4 місяці 0 днів) - навчання у вищих/середній навчальних закладах, з 01.01.2004 по 23.06.2006 (5 місяців 23 дні), з 24.06.2006 по 30.06.2006 (14 днів), з 27.07.2006 по 06.11.2015 (8 років 9 місяців 24 дні), з 01.04.2017 по 28.02.2021 (як 5 місяців 26 днів) /а.с. 73/.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, страховий стаж підтверджується записами у трудовій книжці, і лише у випадку їх відсутності встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи та архівними установами, зокрема довідками, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 №58 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110, у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний". Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі". При зміні формулювання причини звільнення пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним" звільнений... і зазначається нове формулювання.

У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , копія якої міститься у матеріалах справи /а.с. 60-63/, ОСОБА_1 :

- 01.09.2002 - прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України УМВС України в Херсонській області (підстава: наказ НАВСУ №38ДСК від 17.07.2002) (запис №1);

- 06.11.2015 - звільнений з органів внутрішніх справ України (підстава: УМВС №417 о/с від 06.11.2015) (запис №2);

- 16.08.2016 - запис за №2 є недійсним. На виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 у справі №821/3724/15-а скасовано пункт наказу УМВС від 06.11.2015 №417 о/с у частині звільнення з ОВС та поновлено на посаді з 06.11.2015 (запис №3);

- 28.08.2016 - звільнений з органів внутрішніх справ України (підстава: наказ УМВС №30 о/с від 28.08.2016) (запис №4);

- 22.03.2018 - на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22.03.2018 у справі №821/2082/17 скасовано пункт наказу УМВС від 28.08.2016 №30 о/с в частині звільнення з ОВС та поновлено на посаді (запис №5);

- 29.01.2019 - звільнений з органів внутрішніх справ України (підстава: наказ УМВС від 29.01.2019 №3 о/с) (запис №6);

- запис №6 є недійсним (запис №7);

- 22.08.2018 - у зв`язку із скасуванням рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22.03.2018 у справі №821/2082/17 Одеським апеляційним адміністративним судом від 05.07.2018 скасовано наказ УМВС від 22.03.2018 №4 о/с, яким скасовано пункт наказу УМВС від 28.08.2016 №30 о/с у частині звільнення з ОВС та поновлено на посаді на виконання рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2018, винесеного у справі №821/2082/17 скасовано пункт наказу УМВС від 28.08.2016 №30 о/с у частині звільнення з ОВС та поновлено на посаду (запис №8);

- 29.01.2019 - звільнений з органів внутрішніх справ України (наказ УМВС №3 о/с від 29.01.2019) (запис №9);

- 13.05.2019 - на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 22.04.2019, винесеної у справі №540/379/19, скасовано пункт наказу УМВС від 29.01.2019 №3 о/с у частині звільнення з ОВС та поновлення на посаді. (запис №10).

Архівною довідкою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області №82/04/2-2025 від 21 лютого 2025 року підтверджено, що ОСОБА_1 згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнений з 22.02.2022 у запас Збройних Сил України за статтею 64 пунктом "г" (через скорочення штатів), наказ УМВС від 22.02.2022 №2 о/с. /а.с. 22-26/.

Судом встановлено, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року у справі №821/3724/15-а, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року /а.с. 84-97/, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 06.11.2015р. №417 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади виконуючого обов`язки старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС України в Херсонській області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС України в Херсонській області з 06.11.2015р. Решту позовних вимог - залишено без задоволення. Вирішено допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС України в Херсонській області з 06.11.2015р.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2018 року у справі №821/2082/17 апеляційну скаргу УМВС України в Херсонській області задоволено частково. Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до УМВС України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу № 30 о/с від 28.08.2016 року; поновлення на роботі; стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Наказ від 28.08.2016 року № 30 о/с виданий УМВС України в Херсонській області в частині звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС в Херсонській області. /а.с. 98-102/.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року №540/379/19 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області №3 о/с від 29.01.2019 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу № 1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС в Херсонській області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу № 1 управління протидії злочинності у сфері економіки Управління Міністерства внутрішніх справ в Херсонській області. Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.03.2018 по 22.04.2019 включно в сумі 11700,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено /а.с. 103-107/.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі №540/379/19 апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області задоволено частково. Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року змінено, викладено четвертий абзац резолютивної частини в наступній редакції: "Зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 січня 2019 року по 22 квітня 2019 року включно, виходячи із розміру посадового окладу - 900 грн., з відрахуванням обов`язкових платежів, з урахуванням раніш виплачених сум.". В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року залишено без змін. /а.с. 108-112/.

Частиною 5 статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 580/2613/19 викладено такий висновок щодо застосування норми права: "Згідно з п. 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, в разі незаконного звільнення працівника і поновлення його на попередній роботі запис про звільнення визнається недійсним. Стаж роботи особи, яка була незаконно звільнена, а потім поновлена, вважається безперервним і така особа вважається застрахованою особою".

Отже, стаж служби позивача в органах внутрішніх справ України з 01.09.2002 по 22.02.2022 з урахуванням періоду його вимушеного прогулу, вважається безперервним, а позивач вважається застрахованою особою.

Таким чином, періоди служби в органах внутрішніх справ з 01.09.2002 по 22.02.2022 підлягає зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 , однак протиправно не був зарахований відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 .

При цьому, суд зазначає, що Кабінетом Міністрів України 17 липня 1992 року № 393 прийнято постанову "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" (далі - Постанова № 393).

Пунктом 1 Постанови № 393 визначено види служби, які зараховуються до вислуги років для призначення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсій за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Так, установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу, Державному бюро розслідувань на посадах рядового і начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

Статтею 17-1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб передбачено, що порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене вище, відсутні підстави для зарахування до стажу служби в органах внутрішніх справ, який дає право на пенсію, періоду пільгової вислуги років, обрахованого у листі УМВС в Херсонській області від 12.01.2021 №18/04/2-2021 як 21 рік 1 місяць 22 дні.

Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.02.2025 №74 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 прийняте відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд враховує, що адміністративний суд не може підміняти уповноважений орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Питання про наявність чи відсутність підстав для призначення позивачу пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відноситься до повноважень органу Пенсійного фонду, у даному випадку визначеного за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Полтавській області, і за відсутності всіх вихідних даних, необхідних для вирішення цього питання, не може бути розглянуте по суті судом.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

За таких обставин вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та сплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 11.07.2022 з урахуванням трудового стажу 22 роки 2 місяці 10 днів, суд залишає без задоволення.

Водночас, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 лютого 2025 року про призначення пенсії по інвалідності, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період його служби в органах внутрішніх справ у календарному обчисленні з 01 вересня 2002 року по 22 лютого 2022 року.

Обраний у справі судом спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам справедливості та забезпечить ефективне поновлення порушеного права позивача з урахуванням обставин цієї справи.

Отже, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Підстави для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат відсутні.

Стосовно клопотання позивача про встановлення судового контролю виконання рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення в строки визначені судом /а.с. 38/, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Отже, в силу наведеної вище норми права у цій справі суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 5 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання. Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду. Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №440/4247/25 задовольнити та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області протягом тридцяти днів з дати набрання законної сили цим рішенням суду подати до суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року у справі №440/4247/25.

Встановлюючи строк для подання звіту, суд врахував особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19 лютого 2025 року №74 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 лютого 2025 року про призначення пенсії по інвалідності, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період його служби в органах внутрішніх справ у календарному обчисленні з 01 вересня 2002 року по 22 лютого 2022 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №440/4247/25 задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області протягом тридцяти днів з дати набрання законної сили цим рішенням суду подати до суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року у справі №440/4247/25.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич