Справа № 400/6502/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 р. № 400/6502/25
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В., розглянув у письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2
до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області, вул. Адміральська, 20,м. Миколаїв,54005, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Плужник Нікіта Вікторович, вул. Адміральська, 20,м. Миколаїв,54005,
провизнання протиправним та скасування рішення від 14.04.2025 №78370509, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно Плужнік Нікіти Вікторовича про визнання протиправним та скасування рішення державного ресторатора департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївській області від 14.04.2025 №78370509; зобов`язати департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області здійснити реєстрацію права власності ОСОБА_1 , на належній їй будинок за адресою: АДРЕСА_3 .

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є власником будинку м. Олешки Херсонської області, на підставі права власності від 12.01.1996. Право власності на зазначений будинок було зареєстровано в Олешківській філії КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації». У зв`язку з бойовими діями, окупацією м. Олешки, підривом дамби, позивачка була вимушена покинути свою домівку. Відомості про зазначений будинок не були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки реєстрація права власності на нього була здійснена ще до 2013 року. 15.11.2024 позивачка звернулась до відповідачів із заявою про реєстрацію вищезазначеного будинку в Реєстрі. До заяви позивачка долучила правовстановлюючі документи на будинок. Державний реєстратор спочатку зупинив розгляд заяви та запросив відомості про реєстрацію права власності на будинок в КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації», але не отримавши відповіді, відмовив в проведення реєстраційної дії. Зазначену відмову, позивачка вважає протиправною, яка суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.328 Цивільного кодексу України.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію аргументував тим, що державним реєстратором 19.11.2025 було надіслано запит № 699 до КП ХБТІ ХОР, та вже 20.11.2024 останнім у повідомленні № 701 було зазначено, що можливості надати відповідь не має, оскільки запитувана інформація зберігається в архівах Олешківської філії КП ХБТІ ХОР, робота якої на даний час не відновлена, у зв`язку з тим, що філія перебуває в тимчасовій окупації ЗС РФ. Так, відповідно до п.2) ч.1 ст. 23 Закону № 1952-IV заяву про державну реєстрацію прав може бути залишено без руху, зокрема у разі неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному Законом № 1952-IV, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01.01.2013. Згідно з п. 14 Порядку №1127 у разі, коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви. Державним реєстратором Плужник Н.В. 19.11.2024 було прийнято рішення № 76150641 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та відповідно до частини 3 ст. 23 Закону 1952-IV було надано Позивачу строк для усунення обставин, що стали підставою для прийняття такого рішення. Враховуючи те, що встановлений термін в 30 робочих днів з моменту отримання рішення про залишення заяви без розгляду закінчився та позивачем напротязі встановленого строку так і не було подано жодного документу, який підтверджував би право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_3 , державним реєстратором 14.04.2025 було прийнято рішення № 78370509 про відмову у проведенні реєстраційних дій. З огляду на вищезазначене, державний реєстратор Плужник Н.В., відповідно до ст. 18, ст. 27 Закону 1952-IV, діяв у порядку та у спосіб, передбачені законодавством України.

Суд розглянув справу 26.08.2025 в порядку письмового скороченого провадження, відповідно до вимог ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проживала в Херсонської області м. Олешки (Цюрупинськ) за адресою: АДРЕСА_4 .

За цією адресою: АДРЕСА_3 , розташований житловий будинок загальною площею 218,2 кв.м., право приватної власності на який належить позивачці на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 12.01.1996, виданого виконкомом Цюрупинською міською радою народних депутатів, яке в подальшому було зареєстровано в реєстровій книзі №37 за №4984 в комунальному підприємстві «Херсонське бюро технічної інвентаризації».

В 2016 році м. Цюрупиське перейменовали в м. Олешки.

В 2019 році вулицю Енгельса перейменовано в Пароплавну, а в 2024 році вулицю Пароплавну перейменовано в вулицю Академічну.

Після 1 січня 2013 року ОСОБА_1 право власності на зазначений житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на майно не реєструвала.

З 24.02.2022 м. Олешки Херсонського району Херсонської області знаходиться під тимчасовою окупацією Російської Федерації.

ОСОБА_1 з 07.11.2023 перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа з проживанням у м. Миколаєві.

15.11.2024 ОСОБА_1 звернулась до Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради з заявою про реєстрацію її права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 . До заяви про проведення реєстраційної дії, позивачка долучила правовстановлюючий документ на житловий будинок та земельну ділянку Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 12.01.1996, виданого виконкомом Цюрупинською міською радою народних депутатів, а також паперовий технічний паспорт від 01.08.1994 на цей будинок.

19.11.2024 державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради надіслано запит до комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» щодо підтвердження проведення реєстрації права власності ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 .

19.11.2024 державним реєстратором прийнято рішення №76150641 про залишення без руху заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав.

20.11.2024 КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» повідомило державного реєстратора про неможливість надати відповідь, оскільки запитувані інформація зберігається в архівах Олешківської філії КП «ХБТІ», яка наразі перебуває під тимчасовою окупацією збройних формувань РФ.

14.04.2024 державним реєстратором прав на нерухома майно прийнято рішення про відмову в проведення реєстраційних дій №78370509, яким відмовлено у реєстрації права власності ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 , на підставі ч.3 ст.23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» оскільки не усунути обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.

Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 Олешківська міська територіальна громада Херсонського району Херсонської області входить до Переліку тимчасово окупованих територій Російською Федерацією.

Правовий режим на тимчасово окупований території визначається Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону, на тимчасово окупованій території право власності охороняється згідно із законодавством України.

Відповідно до ч.4, 5, 6 ст.11 Закону, за фізичними особами, незалежно від набуття ними статусу біженця чи іншого спеціального правового статусу, підприємствами, установами, організаціями зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо воно набуте відповідно до законів України.

Набуття та припинення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, здійснюється відповідно до законодавства України за межами тимчасово окупованої території. У разі неможливості здійснення державним реєстратором повноважень щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на тимчасово окупованій території орган державної реєстрації визначається Кабінетом Міністрів України.

На тимчасово окупованій території будь-який правочин щодо нерухомого майна, у тому числі щодо земельних ділянок, вчинений з порушенням вимог цього Закону, інших законів України, вважається недійсним з моменту вчинення і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.23 Закону, заяву про державну реєстрацію прав може бути залишено без руху у випадку неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.24 Закону, підстави для відмови в державній реєстрації прав після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху.

Відповідно до п.53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. № 1127, у разі коли документ, що посвідчує набуття права власності або інших речових прав, похідних від права власності, реєстрацію яких було проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, втрачено, пошкоджено чи зіпсовано, державна реєстрація такого права власності або іншого речового права, похідного від права власності, може бути проведена за бажанням заявника на підставі відомостей Державного земельного кадастру чи відповідно на підставі відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, або у разі коли відповідна реєстрація проводилася виключно на паперових носіях інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи), ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації, - на підставі відомостей таких носіїв інформації.

Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованого права власності або інших речових прав, похідних від права власності, на підставі відповідних документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а у разі коли відповідна реєстрація проводилася виключно на паперових носіях інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи), ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації, - на таких носіях інформації, з обов`язковим зазначенням у Державному реєстрі прав відомостей про втрату, пошкодження чи зіпсування відповідного документа.

Вирішуючи зазначений спір, суд виходить з наступного.

1. Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» жодних особливостей чи відмінностей у порядку реєстрації права власності на об`єкти нерухомості, які знаходяться на тимчасово окупованій території не передбачено.

2. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачений обов`язок державного реєстратора про направлення запиту органу, який проводив реєстрації відповідного права до 01.01.2013. У цьому випадку, державний реєстратор зазначений обов`язок повністю виконав.

3. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не передбачає наслідків у вигляді відмови в проведенні державної реєстрації прав у разі відсутності належної відповіді від органу реєстрації до 01.01.2013.

4 Частина 5 ст.23 Закону, надає можливість відмовити у проведенні державної реєстрації прав державному реєстратору саме у разі невиконання заявником вимог про надання відповідних документів. А у цьому випадку, відмова була обумовлена неможливістю підтвердження прав заявника від іншого владного суб`єкта.

5. Пункт 53 Порядку, вказує, що в першу чергу наявність права на об`єкти зареєстровані до 01.01.2013 встановлюється на підставі документа, який посвідчує набуття права власності, і лише, якщо зазначений документ втрачено, реєстрацію права власності можливо провести на підставі відомостей з відповідних реєстрів. З чого можливо зробити висновок, що у разі втрати відомостей з реєстрів, реєстрація права власності можливо провести на підставі оригіналів паперових документів, складених та виданих відповідно до законодавства діючого до 01.01.2013.

6. Законом передбачена досить імперативна норма (ст.29) щодо проведенні реєстрації прав на земельну ділянку, право на яку зареєстровано до 01.01.2013, виключно за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі. Натомість щодо реєстрації права власності на інші об`єкти нерухомості виключно за умови підтвердження цих прав органами, які здійснювали реєстрації цього права до 01.01.2013 Законом не передбачено, що дає підстави для висновку про можливість такої реєстрації за відсутності підтвердження з реєстрів.

7. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не було покладено обов`язку на власників об`єктів нерухомості права на які зареєстровані до 01.01.2013, провести перереєстрацію цих прав у Державному реєстр речових прав на нерухоме майно. Більш того, ч.3 ст.3 Закону, гарантувала визнання цих прав. За таких обставин, позивачка не здійснив перереєстрацію права власності на житловий будинок, діяла правомірно.

8. Перешкода в отриманні державним реєстратором інформації від органу реєстрації з окупованої територіє є об`єктивно обумовлена, та її усунення жодним чином не залежить від позивачки. Зазначена ситуація не є окремим випадком з ОСОБА_1 , а є системною проблемою щодо прав осіб, права власності яких було зареєстровано до 01.01.2013, відомості не були внесені до Державного реєстру прав на нерухому майно, а органи реєстрації та їх архіви залишилися на тимчасово окупованої території.

Разом з тим, Закони України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, жодним чином не враховують фактор тимчасової окупації та втрати на цих територіях архівів про реєстрації речових прав до 01.01.2013, залишаючи в цьому питанні правове регулювання мирного часу.

9. Державна реєстрації речових прав на нерухоме майно як до 01.01.2013, так і після 01.01.2013, здійснювалося в порядку визначеному публічної владою. Неспроможність владних суб`єктів зберегти інформацією щодо реєстрації прав власності громадян до 01.01.2013, не може бути підставою для обмеження права власності приватної особи. При цьому, фактор військового вторгнення та тимчасової окупації не єдиною обставиною, яка могла призвести до втрати органом реєстрації відомостей про зареєстровані права до 01.01.2013 (наприклад пожежа). За таких обставин, оскільки владні суб`єкти не зберегли свої носії інформації про зареєстроване право, є несправедливою ситуація, за якою вони не приймають до уваги наявні у особи носії інформації про її зареєстроване право. У цьому випадку це Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 12.01.1996 виданого виконкомом Цюрупинською міською радою народних депутатів з записом про реєстрацію права власності в Херсонському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №4984 реєстрова книга №37 та посвідчена печаткою бюро. Вочевидь, що правовстановлюючі документи на право власності для того і видавалися органами влади, щоб засвідчити наявність у особи відповідного права. Тому, оскільки позивачка зберегла свій носій інформації про її права (паперовий документ), а владні суб`єкти втратили свій (доступ до реєстрів до 01.01.2013), вони не можуть заперечувати наявність в неї цього права.

10. Будинок за адресою м. Олешки, вул. Академична, 6-а, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:017:0011, право власності на яке підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку ЯЖ594033 виданого 03.11.2009 відділом Держкомзему у Цюрупинському районі Херсонської області. Право власності на зазначену земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.02.2025.

Враховуючи вимоги ст.377 ЦК України, виключена можливість того, що право власності на житловий будинок належить інший особі.

11. Суд враховує, що зазначена ситуація не врахована законодавцем, який не передбачив спеціальних правил реєстрації прав на об`єкти, які залишилася на тимчасово окупованих територіях, а також на сьогодні відсутні правові висновки Верховного Суду.

За таких обставин, суд застосовує правовий принцип тлумачення закону на користь особи. Оскільки цей принцип є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закони та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи. Цей принцип також часто відомий як "in dubio pro persona" або "in dubio pro homine" (латинською мовою), що означає "у вагомих сумнівах - на користь людини". На необхідність застосування цього принципу та необхідність звернення до нього у сумнівних ситуаціях, неодноразово вказував Верховний Суд, зокрема у постанові від 10.01.2024 у справі №240/4894/23

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про необхідність задоволення позову позивачки.

12. Обираючи спосіб поновлення прав позивачки, суд виходить з того, що протиправність спірного рішення державного реєстратора про відмову в проведенні державної реєстрації обумовлено недоліками правового регулювання, а не свавільністю дій відповідачів. А за таких обставин, покладення на державного реєстратора обов`язку повторного розгляду не усуне зазначеного недоліку, а тому такий спосіб не призведе до ефективного захисту прав позивачки. У такому випадку, суд обирає спосіб поновлення прав позивачки передбачений п.4 ч.2 ст.245, абз.1 ч.4 ст.245 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Миколаївської області (вул. Адміральська, 20,м. Миколаїв,542) Державного реєстратора прав на нерухоме майно Плужник Нікіта Вікторович (вул. Адміральська, 20,м. Миколаїв,542) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасування рішення державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради №78370509 від 14.04.2025.

3. Зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради здійснити реєстрацію права власності ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) на належній їй житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 .

4. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 26.08.2025