Справа № 580/5728/25
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року справа № 580/5728/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, скасування наказу і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.05.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач).

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, представник позивача подав суду уточнений позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 2), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо розгляду отриманої від ОСОБА_1 28.03.2024 заяви про оформлення довідки про відстрочку з доданими до неї документами;

визнати протиправними та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.04.2025 №121 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2025 №108 в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби з подальшим виключенням його зі списків особового складу військової частини;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути отриману від ОСОБА_1 28.03.2024 заяву про оформлення довідки про відстрочку з доданими до неї документами.

В обґрунтування позову зазначено, що направлена позивачем заява про оформлення довідки про відстрочку з доданими документами була отримана ІНФОРМАЦІЯ_3 28.03.2024.

Із урахуванням приписів п. 58 та абз. 3 п. 60 Порядку № 560, вказана заява з доданими документами мала бути зареєстрована в день подання та мала бути розглянута комісією до 04.04.2025 включно.

У встановлений законодавством строк, подана позивачем заява про оформлення довідки про відстрочку розглянута не була.

08.04.2025 позивач зателефонував до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою дізнатися про результати розгляду поданої ним заяви, але змістовної відповіді не отримав.

09.04.2025 позивач отримав від ІНФОРМАЦІЯ_2 лист від 02.04.2025 №1925, підписаний особисто ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , у якому зазначено, що подані ОСОБА_1 заяви залишено без розгляду, а також вказано, що у зв`язку із не перебуванням ОСОБА_1 на військовому обліку, йому рекомендовано особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

11.04.2025 позивач особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , подав необхідні документи. З 11.04.2025 по 15.04.2025 позивач проходив ВЛК.

16.04.2025 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою отримання військово-облікового документа. Зважаючи на те, що подана ним раніше заява про оформлення відстрочки ще не розглянута, позивач взяв з собою оригінали документів, що підтверджують наявність права на відстрочку, для пред`явлення їх у разі необхідності під час розгляду заяви.

Цього ж дня стало відомо, що позивач включений до військової команди та відправлений до навчального центру.

Представник позивача вважає, що відповідач безпідставно не розглянув заяву позивача про надання відстрочки та незаконно призвав позивача на військову службу за наявності підстав для відстрочки.

Ухвалою суду від 02.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

05.06.2025 військова частина НОМЕР_1 подала суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у її задоволенні. Вказано, що 17.04.2025 відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 №108 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 прибув з метою проходження базової загальновійськової підготовки у військовій частині НОМЕР_1 . 13.05.2025 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №136 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 13 травня 2025 року не прибув до розташування підрозділу після виписки та самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

10.06.2025 представник позивача подав відповідь на вказаний відзив військової частини, в якому вказує, що військова частина НОМЕР_1 , прийнявши позивача до свого складу на підставі незаконного наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 , стала частиною ланцюга подій, що порушують права позивача. Саме накази військової частини про зарахування позивача до списків особового складу та його подальше перебування на службі є прямими наслідками незаконної мобілізації.

17.06.2025 суду надійшов відзив ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить відмовити у її задоволенні. Вказано, що ОСОБА_3 , не перебував на військовому обліку, цим він порушував обов`язок передбачений пунктом 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року та частинами 3, 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний придатним до військової служби та взятий на військовий облік з 16.04.2025.

Заява та підтвердні документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходила.

17.04.2025 ОСОБА_1 призваний по загальній мобілізації та направлений в складі команди до навчального центру в/ч НОМЕР_1 .

20.06.2025 представник позивача подав відповідь на вказаний відзив, в якому вказує, що відзив на позовну заяву є незаконним та необґрунтованим, поданий особою, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його і не навела поважних причин невиконання такого обов`язку, відповідач навмисно вводить суд в оману щодо дійсних обставин справи, підстави для відмови у задоволенні позову відсутні, доводи, викладені у відзиві, мають бути відхилені, а позов задоволено у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази та оцінивши заявлені доводи, суд встановив таке.

22.03.2025 позивач направив засобами поштового зв`язку на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про взяття його на військовий облік, видачу військово-облікового документа, а також заяву про оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з додатками.

Листом від 02.04.2025 №1925 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача, що вказані заяви залишені без розгляду. Рекомендовано особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік та оформлення військово-облікових документів.

Заявою від 11.04.2025 (вх. від 11.04.2025 №6/1474/1) позивач звернувся на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 та просив взяти його на військовий облік. Вказана заява місити відмітку про взяття позивача на військовий облік 16.04.2025.

Заявою від 11.04.2025 (вх. від 16.04.2025 №2609/20) позивач звернувся на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 та просив видати йому військово-обліковий документ. Вказана заява місити відмітку про видачу 16.04.2025 ВОД №295939.

Згідно з довідкою ВЛК від 15.04.2025 №2025-0415-1446-1342-0 позивач визнаний придатним до військової служби.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.04.2025 №121 позивача призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17 квітня 2025 року №108, осіб які прибули з ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проведення загальної мобілізації, у т.ч. солдата ОСОБА_1 , призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, з 17 квітня 2025 року зараховано до списків частини і на всі види забезпечення та на триразове котлове забезпечення на вечерю з 17 квітня 2025 року до військової частини НОМЕР_1 , без продовольчого атестату. Вважати такими, що 17 квітня 2025 року справи та посаду прийняли та приступили до виконання службових обов`язків за посадою, з посадовим окладом 2470 гривень на місяць.

Вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо розгляду заяви про оформлення відстрочки, а також незаконними накази про призов позивача на військову службу і зарахування до списків особового складу військової частини, представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд врахував таке.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 №389-VIII (далі Закон №389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України від 21.10.1993 №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон №3543-ХІІ).

За визначенням ст.1 Закону №3543-ХІІ комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ визначені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зокрема, п.13 ч.1 ст.23 Закону №3543-ХІІ визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Оцінюючи бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо розгляду заяви про надання відстрочки від призову під час мобілізації, суд зазначає таке.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 №1487 (далі Порядок №1487), визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.

Відповідно до п. 2 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до підп.8 п.1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів») призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З урахуванням зазначеного, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до п. 1, 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154), Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого:

ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку);

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560, тут і далі у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), яким зокрема, визначено процедуру надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення.

На підставі п.п.56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Відповідно до п.58, 60 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.

Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.

Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.

Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Додатком 5 до Постанови №560 визначено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зокрема, за підставами, визначеними п.13 ч.1 ст.23 Закону №3543-ХІІ, надаються такі документи, що підтверджують право на відстрочку: для батьків військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи або батьків дружини (чоловіка) військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи - один із таких документів, що підтверджує інвалідність: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики; заява за формою згідно з додатком 15 (у разі потреби) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку вона обирає для здійснення свого утримання; для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про народження); для військовозобов`язаного, який має одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про народження дружини (чоловіка) та свідоцтво про шлюб); для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, - один із таких документів, що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або документ, що підтверджує перебування під арештом (крім домашнього арешту), або відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.

Отже, станом на час розгляду справи, рішення про надання відстрочки від призову під час мобілізації приймається комісією, створеною при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах), за наслідками розгляду особисто поданої заяви військовозобов`язаного та відповідних документів, визначених Додатком 5 до Постанови №560, із обов`язковим пред`явленням військово-облікового документа під час подання заяви.

Як установлено судом, 22.03.2025 позивач направив засобами поштового зв`язку на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про взяття його на військовий облік, видачу військово-облікового документа, а також заяву про оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з додатками.

З урахуванням наведених вище вимог Порядку №560, направлена позивачем відповідачу засобами поштового зв`язку 22.03.2025 заява про надання відстрочки свідчить про порушення позивачем порядку особистого її подання.

Позивач не надав суду доказів особистого подання відповідачу заяви з доданими документами про надання йому відстрочки від призову на військову службу по мобілізації та пред`явлення військово-облікового документа під час такого подання.

Оскільки позивач не надав суду доказів особистого подання відповідачу заяви з доданими документами про надання йому відстрочки від призову на військову службу по мобілізації, суд дійшов висновку, що позивач не довів звернення до відповідача встановленим порядком для реалізації його права на отримання відстрочки.

Відтак, на переконання суду, відсутня бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Позовні вимоги скасувати наказ про мобілізацію позивача та звільнення його з військової служби задоволенню не підлягає, оскільки вони фактично є похідними від вимог про поновлення позивача на військовому обліку.

Позивач обґрунтовує протиправність наказу про його призов на військову службу виключно неправомірною, на його думку, бездіяльністю щодо розгляду заяви про відстрочку та прийняття відповідного рішення.

Водночас, як установлено судом, така бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 не є протиправною.

Крім того, відповідно до п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах під час дії воєнного стану:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я:

на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі;

г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу);

з) у зв`язку із призначенням (обранням) на посаду або перебуванням на посаді судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.

Наявності визначених наведеними нормами підстав для звільнення з військової служби позивач не навів і відповідних доказів не надав.

Відтак, відсутні підстави для звільнення позивача з військової служби.

Стосовно поданого позивачем 20.06.2025 клопотання у порядку ст. 249 КАС України постановити окрему ухвалу, якою повідомити органи досудового розслідування про можливу наявність у діях ІНФОРМАЦІЯ_2 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд відповідно до ч.2 вказаної статті може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Отже, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, згідно з ч.9 ст.249 КАС України надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Щодо посилання позивача на вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 Кримінального кодексу України, то позивач не позбавлений права звернутись до правоохоронних органів із заявою про злочин.

Тому відповідна заява не підлягає задоволенню.

Отже, позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню, а судові витрати - розподілу.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 .

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ