Справа № 420/19925/25
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, при секретарі Наталії ПЕРЕБИЙНІС,

за участю позивача Івана НАУМОВА, представника позивача - Валерії КАРПЕНКО,

представника відповідача -Ольги ЗАУЛІНОЇ,

представника 3-ї особи - Світлани ІСКРИ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича

про визнання протиправними та скасування постанов про застосування штрафів,

за участю 3-ї особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 30.05.2025 року у розмірі 1700 гривень, ухвалену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком Валерієм Миколайовичем, у виконавчому провадженні № 77961380 з примусового виконання виконавчого листа № 521/16101/20, що виданий Хаджибейським (в минулому - Малиновським) районним судом м. Одеси 14.04.2025р. про усунення ОСОБА_2 перешкод з боку ОСОБА_1 у користування земельною ділянкою, кадастровий номер :54:004:0030, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення об`єкту будівництва, що зводиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 20.06.2025 року у розмірі 3400 гривень, ухвалену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерієм Миколайовичем у виконавчому провадженні № 77961380 з примусового виконання виконавчого листа № 521/16101/20, що виданий Хаджибейським районним судом м. Одеси 14.04.2025р. про усунення ОСОБА_2 перешкод з боку ОСОБА_1 у користування земельною ділянкою, кадастровий номер :54:004:0030, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення об`єкту будівництва, що зводиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не згодний з постановами приватного виконавця про застосування штрафів за невиконання судового рішення Малиновського (наразі Хаджибейського) районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року по цивільній справі № 521/16101/20, оскільки вважає, що виконав самостійно судове рішення шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту по АДРЕСА_2 . Про це було своєчасно повідомлено приватного виконавця заявою від 28.05.2025 та надані документи, які підтверджують доводи позивача. Також позивач повідомив відповідача про те, що станом на теперішній час ним від Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР ним отримані нові дозвільні документи на будівництво на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , надав копію Витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Оскільки наразі не існує будь-яких перешкод у будівництві, позивачем ведуться будівельні роботи. Також надано докази закінчення виконавчого провадження 76707404, яке було відкрито для виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року по справі № 420/19240/23 за адміністративним позовом Управління Державного архітектурно - будівельного контролю ОМР до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, яким вирішено зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок привести об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки: :54:004:0035) до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту за власний рахунок.

Позивач стверджує, що з моменту подання вищезазначеної заяви представник ОСОБА_1 неодноразово телефонувала помічнику приватного виконавця з проханням надати відповідь на подану заяву, і лише 10.06.2025 за вих. № 14927 на електронну адресу представника позивача було скеровано відповідь приватного виконавця, згідно якої задля уникнення подвійного трактування рішень суду у цивільній та адміністративних справах, виконавець звернувся до Хаджибейського районного суду м. Одеси з заявою про роз`яснення рішення відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", для встановлення відповідності фактичного виконання вимогам судового рішення. Повідомлено позивача, що після отримання роз`яснення буде прийнято рішення щодо подальшого провадження з урахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", що на думку позивача є доказом того, що достеменно відповідач не встановив невиконання судового рішення.

Позивачу стало випадково відомо про прийняття відповідачем постанови в межах виконавчого провадження 77961380 ще 30.05.2025 про застосування штрафу до позивача. За текстом оскаржуваної постанови зазначено, що у ході виконавчого провадження приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Одеса, вул. Багрицького, 67. За результатами виходу складено акт, яким зафіксовано факт невиконання судового рішення, а саме: об`єкт будівництва на земельній ділянці не демонтовано, дії щодо усунення перешкод не вчинено, що свідчить про умисне ігнорування боржником рішення суду та вимог виконавчого документа. Позивач звертає увагу суду на те, що акт від 30.05.2025 про невиконання судового рішення був складений за відсутності позивача, копія постанови про накладення штрафу від 30.05.2025 на день звернення до суду позивач так і не отримав.

20.06.2025 відповідач склав повторний акт про невиконання рішення суду та в подальшому виніс другу постанову про накладення штрафу у розмірі 3400 грн. Позивач вважає, що постанови про накладення штрафу від 30травня та 20 червня 2025 року є протиправними та такими, що мають бути скасовані, просить задовольнити позов. Вважає, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". На час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Ухвалою від 30.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в судове засідання 07.07.2025.

07.07.2025 до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження ВП 77961380 з примусового виконання виконавчого листа № 521/16101/20, виданого 14 квітня 2025 року Малиновським районним судом м. Одеси, за змістом якого усунено ОСОБА_3 перешкоди з боку ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :54:004:0030, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , шляхом знесення об`єкту будівництва , що зводиться за адресою АДРЕСА_2 , до набрання рішенням по цій справі законної сили. Ухвалою суду від 08.07.2025 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Приватний виконавець Притуляк В.М. (відповідач) надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову, вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. 01.05.2025 приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 77961380 з примусового виконання виконавчого листа № 521/16101/20, виданого 14.04.2025 Малиновським районним судом м. Одеси, наступного змісту: "Усунути ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 перешкоди з боку ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :54:004:0030, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення об`єкту будівництва, що зводиться за адресою: АДРЕСА_2 ." Постанова надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією у порядку ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження". Як передбачено положеннями ч. 2 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. Тому постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана боржнику за адресою: АДРЕСА_2 , так як саме ця адреса вказана у виконавчому документі у якості адреси боржника. У постанові №456/2327/15 від 16.09.2020 Верховний суд зазначив, що до обов`язку виконавця не входить пересвідчення в отриманні боржником копії постанови про виконавче провадження, оскільки це суперечать положенню частин першої та сьомої ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", за приписами якої копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, без надання строку на добровільне виконання постанови. За умови дотримання цих вимог, у день відкриття, чи не пізніше наступного дня виконавець зобов`язаний винести постанову про накладення арешту на майно боржника та провести інші виконавчі дії, передбачені Законом. Із 25.05.2025 боржник був фактично обізнаний про розпочате відносно нього примусове виконання, про що свідчить його підпис у пам`ятці про права та обов`язки боржника у виконавчому провадженні, передбачені ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження". 26.05.2025 приватним виконавцем було здійснено виїзд за адресою м. Одеса, вул. Багрицького, 65-А, де він застав боржника та встановив, що рішення суду ним не виконано, будівля не знесена, у зв`язку із чим було складено відповідний акт, який містить, зокрема, і підпис боржника.

28.05.2025 боржник ознайомився із матеріалами виконавчого провадження. 28.05.2025 за вх.№995 на адресу виконавця надійшла заява представника боржника про закінчення виконавчого провадження, відповідно до якої рішення суду, яке перебуває на виконанні приватного виконавця, було виконано ОСОБА_1 у повному обсязі у рамках виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/19240/23. У якості доказу виконання боржником рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/19240/23 було надано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП №76707404 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 23.01.2025. Між тим, 30.05.2025 приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Одеса, вул. Багрицького, 67, за результатами якого складено акт, яким зафіксовано факт невиконання судового рішення, а саме: об`єкт будівництва на земельній ділянці не демонтовано, дії щодо усунення перешкод не вчинено, що свідчить про невиконання боржником рішення суду та вимог виконавчого документа. 30.05.2025 приватним виконавцем була винесена постанова про накладання штрафу, якою було зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Вказана постанова, за правилами ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" була надіслана на адресу боржника, вказану у виконавчому документі, що підтверджується супровідним листом №14558.

Відповідач звертає увагу суду на пропуск позивачем строку звернення до суду, встановленого ст. 287 КАС України, тому суд має залишити без розгляду. Із 28.05.2025 боржник був достеменно обізнаний про розпочате відносно нього примусове виконання та мав доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження, за допомогою якої і було сформовано 30.05.2025 постанову про накладання штрафу, строк на оскарження вказаної постанови сплив 09.06.2025. Доводи позивача про поважність пропуску строку на оскарження відповідної постанови зводяться до самоусунення боржника від реалізації його права на доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження, передбаченого ч. 1 ст. 19 Закону "Про виконавче провадження", та не можуть бути прийняті судом. Враховуючи те, що строк на оскарження постанови приватного виконавця про накладання штрафу від 30.05.2025 сплив 09.06.2025, а з позовом боржник звернувся 23.06.2025, позивач пропустив встановлений законом строк на подання адміністративного позову.

Відповідач не заперечує, що 10.06.2025, у зв`язку із обставинами, повідомленими боржником, приватний виконавець звернувся до Хаджибейського районного суду м. Одеса із заявою, у якій просив встановити, чи дійсно об`єкт, зазначений у рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 по справі №521/16101/20, був повністю знесений та роз`яснити, чи є судове рішення у справі №521/16101/20 таким, що підлягає подальшому виконанню у разі встановлення, що об`єкт самочинного будівництва не був знесений повністю та можливості здійснення примусового знесення об`єкта виконавцем у порядку статті 63 Закону "Про виконавче провадження". 20.06.2025 приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Одеса, вул. Багрицького, 67, за результатами якого складено акт, яким зафіксовано факт невиконання судового рішення, а саме: об`єкт будівництва на земельній ділянці не демонтовано, дії щодо усунення перешкод не вчинено, що свідчить про невиконання боржником рішення суду та вимог виконавчого документа. 20.06.2025 приватним виконавцем була винесена постанова про накладання штрафу, якою було зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. 30.06.2025 Хаджибейським районним судом м. Одеса була винесена ухвала, якою була задоволена заява приватного виконавця, та встановлено, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/16101/20 досі не виконано.

Відповідно до положень ч.2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що передумовою для накладення штрафу є невиконання без поважних причин боржником рішення суду. Поважними причинами у даному випадку є обставини, що позбавили особу можливості виконати рішення суду, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення боржника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість виконати рішення суду. Отже, такими причинами не може бути небажання обізнаного про розпочате примусове виконання рішення боржника виконувати рішення суду, обґрунтоване його суб`єктивним тлумаченням положень закону, зокрема, п. 9 ч. 1 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження", у наслідок чого боржник вважав невиконане рішення суду виконаним. Боржник був обізнаний про відкриття виконавчого провадження, рішення суду не виконував, наслідком чого і стало винесення постанов про накладання штрафів від 30.05.2025 та 20.06.2025. Правові підстави для скасування постанов та задоволення позову відсутні.

07.07.2025 до суду надійшла заява представника відповідача про залучення до розгляду справи в якості 3-ї особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на те, що рішення у справі може вплинути на її права, свободи, інтереси або обов`язки. Ухвалою від 08.07.2025 суд залучив до участі в розгляді справи в якості 3-ї особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 .

Представник третьої особи надав пояснення, згідно яких вважає, що застосовані до позивача штрафні санкції виникли внаслідок тривалого та умисного невиконання рішення суду на користь ОСОБА_2 щодо знесення об`єкту будівництва, що зводиться позивачем за адресою Багрицького,67. З Реєстру будівельної діяльності ОСОБА_2 стало відомо, що Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було прийнято нове повідомлення ОСОБА_1 про початок виконання будівельних робіт з будівництва абсолютно ідентичного житлового будинку за № ОД11, зареєстроване в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва 22.05.2024 . Маючи підстави вважати, що оскільки ОСОБА_1 продовжує будівництво об`єкта, зведення якого було неодноразово визнано незаконним, зазначене повідомлення про початок виконання будівельних робіт ОСОБА_2 оскаржила до Хаджибейського районного суду м. Одеси (справа № 521/18463/24). 3-я особа додає фотокартками земельної ділянки, на яких зображено зведену на ділянці ОСОБА_1 будову, що зносу, вочевидь, не піддавалася та з яких вбачається, що одна й та сама будівля з 2020 року і по сьогодні наявна на земельній ділянці ОСОБА_1 , однак з етапу фундаменту змінилась до етапу побудови третього поверху. З метою доведення зазначеного факту ОСОБА_2 звернулася до судового експерта ОСОБА_4 з запитом на проведення судової будівельно-технічної експертизи. Висновком експерта № 15/25 від 31.03.2025 було встановлено, що самочинно збудований об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки: :54:004:0035) не знесено, а демонтується лише одна стіна, зі сторони житлового будинку ОСОБА_2 . Крім того, експертом, у відповідності до зазначених в Договорі на виконання будівельних робіт від 20.04.2024, видів робіт та їх об`ємів, на програмному комплексі АВК-3 (ред. 3.8.3) розраховано витрати труда робітників-будівельників необхідних для здійснення даних робіт: згідно виконаного розрахунку, загальні витрати робітників становлять 1542,68 люд/год. Тобто для виконання зазначених робіт фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 , при 8-ми часовому робочому дні, необхідно 192,835 дні. В той час, як термін виконання робіт зазначений у договорі, становить 25 робочих днів, що в свою чергу також свідчить про невиконання повного знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомого майна .. В результаті проведеного експертом дослідження встановлено, що будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_2 , не відповідають вимогам нормативно-правових актів, а саме: - вимогам п. 6.1.41 Державних будівельних норм ДБН Б.2.2-12:2019, для нової садибної та дачної забудови відстань від межі слід встановлювати не менше 3 метрів; - вимогам статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності": п. 10. Замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації чи акті готовності об`єкта до експлуатації, за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката". У відповідності до ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", будівельні роботи відносяться до реконструкції, а не до нового будівництва.

Викладені в позові обставини суперечать заявам представника позивача під час розгляду справи № 420/19240/23 у П`ятому апеляційному адміністративному суді в судовому засіданні 19 червня 2024 року , де представник ОСОБА_1 , стверджував, що після ухвалення рішення у справі судом першої інстанції відповідач припинив будівництво, та наразі воно є "замороженим". При цьому, щодо зносу об`єкту будівництва у промові представника відповідача не йшлося, хоча зі слів ОСОБА_1 та згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт від 22.05.2024 р. до договору на виконання будівельно-монтажних робіт, станом на 19 червня 2024 року будівля була знесена. Отже, побудований об`єкт ОСОБА_1 знесено не було, а у діях ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України, тому ОСОБА_2 звернулася до Малиновської окружної прокуратури міста Одеси із заявою про вчинення кримінальних правопорушень. Внаслідок цього до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне провадження № 0000415 від 14.03.2025 р. щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України , ОСОБА_2 визнана потерпілою особою у кримінальному провадженні № 0000415 .

Справа розглядалась в судових засіданнях 07.07.2025, 23.07.2025, 21.08.2025.

Позивач та його представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні позову.

Представник відповідача заперечує проти позову та просить відмовити задоволенні позову, представник 3-ї особи погоджується з правовою позицією відповідача та також просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши у сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено такі обставини.

Рішенням Малиновського (наразі Хаджибейського) районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року по цивільній справі № 521/16101/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю ОМР, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком, зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок привести об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту за власний рахунок.

Рішення набрало законної сили 13.02.2023. Виконавчий лист № 521/16101/20 виданий 14.04.2025.

01.05.2025 приватним нотаріусом Притуляк В.М. відкрито виконавче провадження №77961380 з примусового виконання виконавчого листа № 521/16101/20, виданого 14 квітня 2025 року Малиновським районним судом м. Одеси , надано 10 робочих днів для добровільного виконання рішення. Постанова надіслана позивачу за адресою, яка була вказана у виконавчому документі АДРЕСА_2 , дійсна адреса позивача ( АДРЕСА_6 ). Позивач стверджує, що про відкриття виконавчого провадження дізнався 26.05.2025 від приватного виконавця особисто.

26.05.2025 приватним виконавцем Притуляк В.М. складений акт про те, що при виході за адресою АДРЕСА_1 , виявлено боржника, який повідомив, що рішення суду ним було виконано та повідомив, що ним вже виконувались попередні рішення суду про знесення будинку, акт підписаний позивачем.

З`явившись на виклик приватного виконавця, Наумов І.В.А. 28.05.2025 подав заяву з проханням винести постанову про закінчення виконавчого провадження в порядку п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", стверджуючи про добровільне фактичне виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження № 77961380, на підтвердження чого надав постанову про закінчення іншого провадження ВП № 76707404 від 23.01.2025, копію договору-підряду на виконання будівельно-монтажних робіт, укладеного 20.04.2024, копію акта приймання-передачі виконаних робіт від 22.05.2024, квитанцію на підтвердження оплати за договором, копію витягу з Реєстру будівельної діяльності. В заяві позивач вказав, що ВП № 76707404 було відкрито 04.12.2024 для виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/19240/23 від 29.02.2024 , яким був задоволений позов Управління Державного архітектурно - будівельного контролю ОМР; зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок привести об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки: :54:004:0035) до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту за власний рахунок. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року залишено без змін. ВП № 76707404 було закінчено на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з фактичним виконанням вимог рішення у повному обсязі до відкриття виконавчого провадження, про що свідчить постанова про закінчення провадження №76707404 . За твердженням позивача, він вирішив самостійно виконати рішення суду, а саме знести самочинно збудований об`єкт по АДРЕСА_2 , для чого 20.04.2024 уклав з ФОП ОСОБА_5 договір на виконання будівельно-монтажних робіт по знесенню побудованого об`єкта за адресою АДРЕСА_2 , згідно якого підрядник зобов`язується виконати роботи в будівлі замовника, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт від 22.05. 2024 року роботи за договором були виконані, позивачем сплачено 52000 грн. за виконання робіт за договором будівельно-монтажних робіт. Згідно резолютивних частин обох рішень як Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року по справі № 420/19240/23 за адміністративним позовом Управління Державного архітектурно - будівельного контролю ОМР до ОСОБА_1 , так і Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року по цивільній справі № 521/16101/20 вирішено усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком, якими зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок привести об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту за власний рахунок, тобто рішення з ідентичними вимогами, проте з різними сторонами.

Також позивач повідомив відповідача, що станом на теперішній час ОСОБА_1 від Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР отримані нові дозвільні документи на будівництво на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, оскільки наразі не існує будь-яких перешкод у будівництві, ОСОБА_1 ведуться будівельні роботи.

30.05.2025 приватний виконавець склав акт про невиконання позивачем рішення суду та того ж дня постановою у виконавчому провадженні № 77961380 за невиконання рішення суду було накладено на боржника ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 1700 грн, зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. Вказана постанова, за правилами ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" була надіслана на адресу боржника, вказану у виконавчому документі, що підтверджується супровідним листом №14558. Позивач не отримав постанову про накладення штрафу.

У зв`язку із обставинами, повідомленими боржником та задля уникнення подвійного трактування рішень суду у цивільній та адміністративних справах, приватний виконавець 10.06.2025 року звернувся до Хаджибейського районного суду м. Одеси з заявою про роз`яснення рішення суду відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", для встановлення відповідності фактичного виконання вимогам судового рішення, в якій просив встановити, чи дійсно об`єкт, зазначений у рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 по справі №521/16101/20, був повністю знесений та роз`яснити, чи є судове рішення у справі №521/16101/20 таким, що підлягає подальшому виконанню у разі встановлення, що об`єкт самочинного будівництва не був знесений повністю та можливості здійснення примусового знесення об`єкта виконавцем у порядку статті 63 Закону "Про виконавче провадження".

10.06.2025 відповідач надав відповідь на заяву позивача про прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, в якій повідомив про звернення до Хаджибейського районного суду із заявою про роз`яснення рішення, оскільки надані позивачем документи не містять беззаперечних доказів виконання судового рішення, та зазначив, що після розгляду судом його звернення, приватним виконавцем буде прийнято рішення щодо подальшого провадження.

20.06.2025 приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Одеса, вул. Багрицького, 67, за результатами якого складено акт, яким зафіксовано факт невиконання судового рішення, а саме: об`єкт будівництва на земельній ділянці не демонтовано, дії щодо усунення перешкод не вчинено, що свідчить про невиконання боржником рішення суду та вимог виконавчого документа.

20 червня 2025 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. у виконавчому провадженні № 77961380 за невиконання рішення суду було накладено на боржника, ОСОБА_1 , штраф на користь держави у розмірі 3400 грн, зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

30.06.2025 Хаджибейським районним судом м. Одеса була винесена ухвала, якою була задоволена заява приватного виконавця, та встановлено, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/16101/20 досі не виконано. Цією ухвалою була розглянута заява приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про роз`яснення та зміну способу та порядку виконання судового рішення у цивільній справі № 521/16101/20, та змінений спосіб та порядок виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Наумова Івана Анатолійовича, за участі третьої особи: Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком, надавши виконавцю можливість здійснення примусового знесення об`єкту будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Багрицького, 67, у порядку статті 63 Закону України "Про виконавче провадження". Ухвала набрала законної сили негайно після її проголошення. Представник ОСОБА_1 , не погодившись із вказаною ухвалою, 09.07.2025 звернулась з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного суду, скарга була прийнята, але апеляційним судом ще не розглянута.

Позивач не погоджується з постановами приватного виконавця про застосування штрафних санкцій, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст. 5 Закону).

Предметом спору в адміністративній справі є постанови приватного виконавця про накладення на позивача штрафів і суд мав встановити чи відповідає оскаржувані постанови критеріям, визначеним у статті 2 КАС України.

Згідно із приписами частини першої статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

У відповідності до частини третьої статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, в тому числі, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 6 ст. 26 Закону №1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Положеннями статті 63 Закону України № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 75 вказаного Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства України в контексті цієї справи слід зазначити, що накладення штрафу за невиконання рішення є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач стверджує про виконання судового рішення у справі шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту по АДРЕСА_2 , і підтверджує це фактом закінчення виконавчого провадження 76707404, яке було відкрито для виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року по справі № 420/19240/23 за позовом Управління Державного архітектурно - будівельного контролю ОМР до ОСОБА_1 , яким зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок привести об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки: :54:004:0035) до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту за власний рахунок, та повідомив відповідача про розпочате будівництво нового будинку. Ця точка зору позивача була доведена до приватного виконавця листом від 27.05.2025 з доданими доказами про демонтаж будівлі. Натомість приватний виконавець фактично проігнорував доводи позивача, запевнив останнього про звернення до районого суду за відповідним роз`ясненням та одночасно застосував штраф 1700 грн. Відповідач не пояснює мотиви відхилення поданих позивачем разом із заявою від 27.05.2025 документів, в тому числі постанови головного державного виконавця Хаджибейського ВДВС від 23.01.2025 про закінчення виконавчого провадження 76707404, яке було відкрито для виконання рішення Одеського окружного адмі ністративного суду від 29 лютого 2024 року по справі № 420/19240/23 про зобов`язання ОСОБА_1 за власний рахунок привести об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий но мер земельної ділянки: :54:004:0035) до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту за власний рахунок. Постанова держвиконавця ВП № 76707404 від 23.01.2025 не визнана протиправною та не скасована в установленому порядку, отже, посилання відповідача на те, що вказана постанова прийнята з порушеннями, є власною точкою зору, оскільки не підтверджено належними доказами.

Обставини невиконання позивачем судового рішення по справі № 521/16101/20 були встановлені приватним виконавцем візуально, виходом за адресою 30.05.2025, приватний виконавець одноособово без участі позивача та будь-якого спеціаліста у сфері будівництва, без дослідження будь-яких технічних або інших документів щодо будівництва, склав акти від 30.05.2025 та від 20.06.2025 , якими встановив, що виявлений будинок, який будувався на земельній ділянці, є саме тим будинком, який позивач повинен був знести, а не новим будинком, побудованим на підставі нових дозвільних документів, як стверджує позивач. Суд вважає такий висновок відповідача передчасним, приватний виконавець мав обгрунтовані сумніви щодо невиконання ОСОБА_1 судового рішення по цивільній справі, про що свідчить його звернення до районного суду за роз`ясненням чи дійсно об`єкт будівлі був знесений. Разом з тим, на час прийняття приватним виконавцем постанов про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення.

За наслідками офіційного з`ясування фактичних обставин справи суд дійшов висновку, що приймаючи акт індивідуальної дії суб`єктом владних повноважень не досліджено питання який саме будинок ним був виявлений на земельній ділянці та відповідно чи мав позивач реальну можливість виконання судового рішення у цивільній справі у ті часові межі, які він зазначив, та побудувати нову будівлю. У постановах про накладення штрафів на позивача відсутній аналіз фактичних та юридичних підстав для визнання бездіяльності боржника протиправною, не наведено мотивів щодо невизнання правдивими тверджень позивача, що є обов`язковою передумовою для накладання на боржника штрафу, відповідач обмежився констатацією факту невиконання судового рішення без вчинення жодної дії щодо з`ясування причин твердження позивача про самостійне виконання. Отже, відповідач прийняв оскаржувані постанови з формальних обставин, не діяв добросовісно і розсудливо, що свідчить про невідповідність його рішень вимогам ст. 2 КАС України.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

При цьому суд не приймає до уваги при розгляді даної справи ухвалу від 30.06.2025 Хаджибейського районного суду м. Одеса, якою була задоволена заява приватного виконавця, та встановлено, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/16101/20 не виконано, оскільки вона була прийнята після прийняття оскаржуваних постанов приватного виконавця, а суд оцінює дії відповідача саме на час прийняття вказаних постанов.

Щодо доводів відповідача про пропуск строку звернення до суду, то відповідно до п.1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовна заява подається у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення її прав. свобод чи інтересів. Тому при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність). Доводи позивача про неотримання постанови про застосування штрафу від 30.05.2025 відповідачем не спростовані, постанови про відкриття виконавчого провадження та про застосування штрафів надсилались боржнику за адресою: АДРЕСА_2 , яка вказана у виконавчому документі, але не буоли отримані позивачем, який не проживає за даною адресою. Посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 із 28.05.2025 боржник мав доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження не є доказом обізнаності позивача з оскаржуваною постановою.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч. 3ст. 90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно дост.139 КАС України. Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 .

Визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича від 30.05.2025 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 гривень, та від 20.06.2025 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3400 грн. у виконавчому провадженні №77961380 з примусового виконання виконавчого листа № 521/16101/20, що виданий Хаджибейським (в минулому - Малиновським) районним судом м. Одеси 14.04.2025 .

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича (рнокпп НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ) 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення підписаний 25.08.2025.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА