Справа № 560/6281/25
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6281/25
РІШЕННЯ

іменем України

26 серпня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

I. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 13.03.2025 №37 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті пенсії за вислугу відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 06.03.2025, зарахувавши до спеціального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 15.08.1990 по 31.08.1999 та з 01.09.1999 по 18.11.2001 та період навчання з 01.09.1983 по 04.07.1990.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи. У результаті розгляду доданих до заяви документів до спеціального стажу, зокрема, не зараховано період навчання з 01.09.1983 по 04.07.1990 згідно з дипломом від 05.07.1990 серія НОМЕР_1 та період роботи з 15.08.1990 по 31.08.1999 та з 01.09.1999 по 18.11.2001 на посаді викладача в Міжшкільному - навчально виробничому комбінаті та після реорганізації закладу - в Науково - виробничому центрі творчості молоді згідно записів трудової книжки від 15.08.1990 серія НОМЕР_2 . Вважає, що записи трудової книжки містять всю необхідну інформацію про періоди роботи, період навчання підтверджено дипломом, який містить відтиск печатки навчального закладу, підписи голови Державної кваліфікаційної комісії, директора та секретаря, дату видачі.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подало до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що страховий стаж становить 36 років 4 місяці 10 днів (станом на 11.10.2017 - 29 років 20 днів). Спеціальний стаж станом на 11.10.2017 становить 15 років 11 місяців 13 днів. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №37 від 13.03.2025 відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи передбаченого ст. 55 Закону №1788-XII.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не подало у встановлений ухвалою суду строк відзив на позовну заяву.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року відкрито провадження у цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відомостями з паспорта серії НОМЕР_3 .

06 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №37 від 13.03.2025 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років. У рішенні зазначено, що до спеціального стажу, зокрема, не зараховано період навчання з 01.09.1983 по 04.07.1990 згідно з дипломом від 05.07.1990 серія НОМЕР_1 та період роботи з 15.08.1990 по 31.08.1999 та з 01.09.1999 по 18.11.2001 на посаді викладача в Міжшкільному - навчально виробничому комбінаті та після реорганізації закладу - в Науково - виробничому центрі творчості молоді згідно записів трудової книжки від 15.08.1990 серія НОМЕР_2 . Страховий стаж становить 36 років 4 місяці 10 днів (станом на 11.10.2017 - 29 років 20 днів). Спеціальний стаж станом на 11.10.2017 становить 15 років 11 місяців 13 днів.

Позивач, вважаючи порушеним його право на пенсійне забезпечення, звернувся з цим позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Згідно з пунктом 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Пунктом 2-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-IV визначено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону №1788-XII, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом №1788-XII.

Закон України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" набрав чинності 11.10.2017.

Тобто, пенсія за вислугу років згідно із нормами Закону №1788-ХІІ призначається за умови наявності у особи станом на 11.10.2017 визначеного цим законом страхового і спеціального стажу.

Пунктом е статті 55 Закону №1788-ХІІ (в редакції, чинній до 01.04.2015) було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Надалі, з прийняттям Закону України від 02.03.2015 №213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" було підвищено, зокрема, спеціальний стаж, необхідний для виходу на пенсію, для категорій працівників, визначених пунктами д, е, ж статті 55 Закону №1788-ХІІ, а з прийняттям Закону України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" встановлено раніше не передбачений законодавством вік виходу на пенсію для окремих категорій громадян, а саме: 55 років - для працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення (пункт е статті 55 Закону №1788-ХІІ) за переліком, що затверджується у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом е статті 55 Закону №1788-ХІІ (в редакції Закону України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України") встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року.

Рішенням від 04.06.2019 №2-р/2019 Конституційний Суд визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що зі змісту оспорюваних положень Закону №1788 випливає, що стан здоров`я усіх працівників, зайнятих на роботах, визначених пунктом а статті 54, пунктами а, б, в, г, д, е, є, ж статті 55 Закону №1788, через певний проміжок часу погіршується, у зв`язку з чим вони втрачають свою професійну працездатність або придатність до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Положення Закону №1788 щодо підвищення на п`ять років віку виходу на пенсію для жінок, а також збільшення на п`ять років загального та спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років для окремих категорій працівників, є такими, що позбавляють вказаних осіб права на соціальний захист і не відповідають конституційним принципам прав і свобод людини, соціальної держави.

Втрата професійної працездатності або придатності не пов`язана з досягненням працівником певного віку, тому не може бути умовою для призначення пенсії за вислугу років.

Окрім того, у другому пункті рішення зазначено, що положення пункту а статті 54, статті 55 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, починаючи з 04.06.2019 положення пункту е статті 55 Закону №1788 діють в первісній редакції, чинній до внесення змін Законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII, а саме: право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Підставою для відмови у призначенні пенсії за вислугу років слугувала відсутність спеціального стажу роботи 26 років 06 місяці.

Таким чином, вимога щодо необхідного спеціального стажу визначена пенсійним органом станом на 11.10.2017 (26 років 6 місяців), без врахування рішення Конституційного Суду України від 04.09.2019.

Водночас, позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту е статті 55 Закону №1788 06.03.2025, тобто після прийняття рішення Конституційного суду України від 04.06.2019, а відтак відповідач повинен був застосовувати положення пункту е частини 1 статті 55 Закону №1788 в первісній редакції, яка визначає, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Спірним рішення відповідач не зарахував період навчання з 01.09.1983 по 04.07.1990, оскільки період навчання перетинається з періодом проходження військової служби. Період роботи з 15.08.1990 по 31.08.1999 та з 01.09.1999 по 18.11.2001 на посаді викладача в Міжшкільному - навчально виробничому комбінаті та після реорганізації закладу - в Науково - виробничому центрі творчості молоді згідно записів трудової книжки від 15.08.1990 серія НОМЕР_2 , оскільки відповідно до Постанови КМУ від 04.11.1993 №909 посада викладача в позашкільних навчальних закладах відсутня (передбачена посада вчителя).

Вирішуючи вимоги щодо зарахування періодів навчання і роботи суд враховує таке.

Відповідно до пункту д частини 3 статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи працівника з огляду на положення статті 62 Закону №1788-ХІІ та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі по тексту Порядок №637), є трудова книжка.

Відповідно до пункту 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

На підтвердження навчання позивач до заяви від 06.03.2025 долучив диплом серії НОМЕР_1 , що підтверджує період навчання з 01.09.1983 по 04.07.1990. Дипломом містить відтиск печатки навчального закладу, підписи голови Державної кваліфікаційної комісії, директора та секретаря, дату видачі.

Таким чином, вказаний період є підтвердженим та має бути зарахований до страхового стажу позивача.

Щодо спірних періодів роботи з 15.08.1990 по 31.08.1999 та з 01.09.1999 по 18.11.2001 на посаді викладача, суд враховує наступне.

Відповідно до копії трудової книжки від 15.08.1990 серія НОМЕР_2 , позивач, зокрема, працював:

- запис №1 15.08.1990 Назначений на посаду викладача автоділа, наказ №29 від 15.08.1990;

- запис №2 01.09.1993 Переведений на посаду викладача автоділа, наказ №52 від 15.09.1993;

- запис №3 01.09.1999 Переведений на посаду викладача автоділа навчаьно - виробничого центру творчості, наказ №1 від 01.09.1999;

- запис №4 19.11.2001 Переведений на посаду заступника директора, наказ №72а-к від 19.11.2001;

- запис №5 29.08.2008 Переведений на посаду директора навчально - виробничого центру творчості молоді, наказ №71 к від 29.08.2008;

- запис №6 04.03.2014 Навчально-виробничий центр творчості молоді Рокитнянського району з 04.03.2014 перейменовано на Навчально-виробничий центр творчості молоді Рокитнянської районної державної адміністрації Київської обл. , наказ №73 від 04.03.2014;

- запис №7 31.12.2020 Переведено на посаду провідного фахівця господарчої групи відділу освіти, наказ №34-к від 31.12.2020;

- запис №8 31.12.2020 Звільнено з займаної посади, наказ №35-к від 31.12.2020;

- запис №9 05.01.2021 Назначений на посаду провідного фахівця господарчої групи відділу освіти, наказ №13 від 05.01.2021.

Вказані записи не містять виправлень, описок, підчищень, а тому є належними та допустимими доказами, які підтверджують період роботи позивача.

Крім того, листом Відділу освіти Рокитнянської селищної ради від 28.02.2025 №01-09/138 підтверджено, що загальний педагогічний стаж безперервної роботи позивача за період з 15.08.1990 по 31.12.2020 становить 30 років, 4 місяці, 17 днів.

Також, позивач регулярно проходив атестацію, що підтверджується копіями атестаційних листів.

До спеціального стажу також не зараховано періоди роботи з 15.08.1990 по 31.08.1999 та з 01.09.1999 по 18.11.2001 на посаді викладача в Міжшкільному - навчально виробничому комбінаті та після реорганізації закладу в Науково - виробничому центрі творчості молоді згідно записів трудової книжки від 15.08.1990 серія НОМЕР_2 , оскільки відповідно до Постанови КМУ від 04.11.1993 №909 посада викладача в позашкільних навчальних закладах відсутня (передбачена посада вчителя).

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909.

У розділі «1. Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років міститься посада «викладачі», а у спірні періоди роботи з 15.08.1990 по 31.08.1999 та з 01.09.1999 по 18.11.2001 позивач працював саме на такій посаді, а тому має бути зарахований до страхового стажу.

За змістом частин 1 і 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачу відмовлено у призначенні пенсії рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 13.03.2025 року №37, суд вважає, що з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, слід визнати таке рішення протиправним та скасувати його.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір, слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 13.03.2025 року № 37 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального страхового стажу період навчання з 01.09.1983 по 04.07.1990 та період роботи з 15.08.1990 по 31.08.1999, з 01.09.1999 по 18.11.2001 та призначити пенсію з 06 березня 2025 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Андрія Саєнка, 10,м. Фастів,Київська обл., Фастівський р-н,08500 , код ЄДРПОУ - 22933548) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап