Справа № 400/8504/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

25 серпня 2025 р. № 400/8504/25
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Біоносенко В. В., ознайомився з

адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,
провизнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості в розмірі 240 235,78 грн,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо несвоєчасної виплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат за період з 01.04.2019 по 31.01.2024 у сумі 222235,78 гривень, та з 01.01.2024 по 31.03.2025 у сумі 18000 гривень, всього 240235,78 грн; 2) стягнути з Головного управління ПФУ в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.04.2019 по 31.01.2024 у сумі 222235,78 гривень, та з 01.01.2024 по 31.03.2025 у сумі 18000 гривень, всього 240235,78 гривень.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що на виконання судового рішення по справі №400/14383/23 Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області проведено перерахунок пенсії позивача, однак у частині виплати перерахованої суми пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2024 в розмірі 222235,78 гривень, рішення суду залишилось не виконаним. Також, на виконання рішення суду по справі №400/3/25 проведено перерахунок пенсії позивача, однак рішення суду не виконано в повному обсязі, сума невиплаченої доплати за період з 01.01.2024 по 31.03.2025 становить 18000 гривень, всього 240235,78 гривень.

Дослідив матеріали позовної заяви, суд встановив.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 по справі № 400/14383/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення в розмірах та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії №9/1/8326 від 13.10.2023 року виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та провести доплату різниці в пенсії між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами з 01.04.2019 року по день проведення перерахунку.

На виконання вказаного судового рішення по справі №400/14383/23 ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019. Загальна сума доплати різниці пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2024 становить 222235,78 гривень, яка станом на сьогодні залишилась невиплаченою у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 по справі № 400/3/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській область здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 01.07.2024 року щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. вiдповiдно до постанови Кабінету Міністрів України вiд 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соцiальний захист окремих категорiй осiб», з урахуванням ранiше виплачених сум..

На виконання вказаного судового рішення по справі №400/3/25 ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2024. Загальна сума доплати різниці пенсії за період з 01.07.2024 по 31.03.2025 становить 18000 гривень, яка станом на сьогодні залишилась невиплаченою у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань.

З наведеного вбачається, що позивач, звертаючись з цим позовом, фактично просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо виконання рішення суду по справам №400/14383/23 та №400/3/25 та фактично виконати рішення суду в повному обсязі.

Отже, позовні вимоги зводяться до оскарження дій відповідача щодо не належного виконання вказаних рішень суду.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Також, згідно з ч. 1 ст. 383 КАС України, ооба-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу, що зазначені норми процесуального закону мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

За урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17.

Відтак спір у справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

За таких обставин, якщо позивач уважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вказаного судового рішення порушувались його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатись до суду в порядку статті 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №522/10140/17, від 27.11.2024 по справі №320/3687/24, від 30.09.2024 по справі №460/23064/23.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Одночасно з цим, суд звертає увагу позивача на те, що сплачена сума судового збору

відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі №400/8504/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення заборгованості в сумі 240235,78 гривень.

2. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя В. В. Біоносенко