Справа № 719/609/25
Суддя: Луців О. В.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 719/609/25
Номер провадження 2-а/719/10/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді - Луців О.В.,

за участю секретаря - Марчук А.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Новодністровськ, Чернівецької області, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , за підписом представника Гінгуляка Олександра Миколайовича, до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2025 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») в суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 , за підписом представника Гінгуляка О.М., до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, яка сформована в системі «Електронний суд» 09 серпня 2025 року.

В позові зазначає, що відповідно до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АВ № 00022598 від 12.09.2024р. (надалі постанова), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, за порушення п.22.5 ПДР України: перевищення вагових норм перевезення вантажу вантажним транспортом.

Зауважив, що у постанові вказано, що фактично зафіксовані параметри транспортного засобу - кількість вісей 5 шт., спарені колеса 2 вісь; 3 вісь; 4 вісь; 5 вісь; відстань між вісями 1-2:5840 мм, 2-3:6590 мм, 3-4:1220 мм, 4-5: 1220 мм, навантаження на вісь 1-6900 кг, 2-16050 кг, 3-5900 кг, 4-6100 кг, 5-6050 кг, загальна маса - 41000 кг. При цьому, позивач оскаржувану постанову не отримував та дізнався про таку 01 серпня 2025 року внаслідок звернення документа до примусового виконання, а тому немає підстав для стягнення штрафу в подвійному розмірі.

Більше того, вважає, що обставини, вказані в постанові, не підтверджені доказами та не відповідають дійсним обставинам справи, а постанова по формі та змісту не відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Відповідно до відомостей свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_2 , є спеціалізованим вантажним фургоном-рефрежератором повною масою 19050 кг, а масою без навантаження 12100 кг. Згідно з відомостями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , причеп CHEREAU має повну масу 24000 кг, а маса без навантаження 8740 кг.

Проте в оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено, на яку саме вісь транспортного засобу (та якого саме ТЗ) було перевищено вагову норму,ь що в свою чергу унеможливлює дійти правильного висновку про перевищення вагових норм на вісь, оскільки в ТЗ наявні 5 вісей.

Окрім того, в самій постанові вказано, що спареними колесами є з 2 по 5 вісь, відповідно навантаження на такі вісі допускається в межах 16 тон. Одинарною віссю є тільки перша рульова вісь, на яку навантаження не допускається, оскільки вантаж перебуває в задній частині транспортних засобів.

Так, в оскаржуваній постанові відсутня інформація про конкретний розрахунок перевищення нормативних параметрів, повну масу транспортного засобу (без навантаження), номер вісі, фактичне навантаження на вісь (вказано лише сумарне навантаження на осі та сукупність осей), а також не вказано відомостей про причеп, зокрема, номерний знак, тип причепа, маса причепу без вантажу та з вантажем.

Також вказує на недостовірність вагових параметрів, вказаних в оскаржуваній постанові, оскільки згідно ТТН №ОП00-045724 від 12.09.2024р. транспортний засіб RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_2 , було навантажено разом із причепом CHEREAU, д.н.з. НОМЕР_4 , масою 8,747 тон, що цілком узгоджується з вимогами п.22.5 ПДР України.

Згідно з вище переліченими ТТН позивач здійснював перевезення великої кількості (асортименту) товарів, однак без великої на те маси, тобто кожна позиція товару, що підлягала перевезенню, має невелику вагу, однак в своїй сукупності надає тільки великий об`єм для перевезення, а не вагу. Саме тому, позивач під час перевезення здійснює зчеплення причепа для утворення додаткового об`єму.

Натомість оскаржувана постанова містить відомості лише про транспортний засіб RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_2 , проте в останній відсутні відомості про причеп CHEREAU, д.н.з. НОМЕР_4 , в якому фактично знаходився вантаж.

Вважає, що відповідач не мав права застосовувати подвійний штраф, так як оскаржувана постанова не була отримана позивачем.

Враховуючи усе вище наведене, просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АВ №00022598 від 12.09.2024р. та стягнути з відповідача судові витрати.

13 серпня 2025р. ухвалою суду поновлено пропущений процесуальний строк на оскарження постанови, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику (повідомлення) сторін, зобов`язано відповідача надати суду в строк до 22 серпня 2025 року матеріали справи, на підставі яких винесено оскаржувану постанову, надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву до 22 серпня 2025р.

25 червня 2025р. в суд засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача Мельничук І.В. із доданими до нього доказами (а.с. 35-61).

У відзиві зазначають, що відповідно до пп. «б» п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для комбінованих транспортних засобів, зокрема: в) навантаження на одинарну вісь 11.5 тон. Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (надалі - Правила № 30). Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством. У той же час, відповідно до пункту 3 Правил № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд . Відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, згідно статті 132-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність

Представник відповідача вважає, що твердження позивача, що має бути відображено інформацію про причіп не відповідає дійсності. Так, під час передачі інформаційних файлів та метаданих Укртрансбезпекою впроваджуються організаційно-технічні заходи, які забезпечують захист інформації, що передається, відповідно до ступеня її конфіденційності (пункт 10 Порядку №1174). Відтак, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення. Наголошують, що посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей: про транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, метаданих, сформованих автоматичним пунктом (пункти 2, 16 Порядку №1174).

Окрім того, відповідно до пункту 17 Порядку №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

На думку представника відповідача, твердження позивача про невідповідність фактичних зафіксованих параметрів ТЗ, які відображені в оскаржуваній постанові, та встановленого в ній правопорушення її математичним обрахункам спростовано, зазначеною формулою, яка наведена у оскаржуваній постанові. Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT).

Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Так, оскаржуваною постановою зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу, зокрема, встановлено, що кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь;3 вісь;4 вісь;5 вісь; відстань між вісями 1-2: 5840 мм, 2-3: 6590 мм, 3-4: 1220 мм; 4-5: 1220 мм; навантаження на вісь 1 - 6900 кг, 2 - 16050 кг, 3 - 5900 кг, 4 - 6100 кг; 5 - 6050 кг; загальна маса - 41000 кг. висота - 3.994 м.; ширина - 2.654 м.; довжина - 18.716 м.

Згідно з формулою зроблено розрахунки та встановлено перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення: перевищення одинарну вісь транспортного засобу на 17.235% (1.982 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.

Розрахунок *% перевищення = ((X факт X норм ? похибка пристрою)/X норм)*100% *% перевищення = ((16050 кг 11500кг) 16%*16600кг)/11500кг)*100% =17,235% .

Вважають, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідають усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку №1174, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами). Також, оскаржувана постанова відповідає додатку 1 Інструкції № 512 (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022).

Повідомляють, що основним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є автоматично внесені до автоматично сформованої постанови показання технічних приладів, технічних засобів, які відповідають вимогам технічного регламенту та працюють в автоматичному режимі і мають функції фото кінозйомки, відеозапису, що відповідає вимогам ст. 251 КУпАП.

З фото фіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення у постанові не потребується, так як він не є самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності.

Зауважили, що напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі за ст. 132-1 КУпАП. Водночас, в оскаржуваній постанові наявні відомості щодо відстані між осями транспортного засобу що рухався із причепом.

Представник відповідача додала, що товарно-транспортна накладна не може беззаперечно свідчити про достовірність зважування транспортного засобу та вантажу з боку позивача, тому посилання позивача на те, що перевезення позивачем товару відповідно до товарно-транспортних накладних, з урахуванням ваги автомобіля та причепу, виключає перевантаження транспортних засобів, вважає необґрунтованими.

Також, відповідач надсилав за місцем реєстрації оскаржувану постанову, однак рекомендований лист повернувся у зв`язку із закінченням терміну зберігання. При цьому, відомості про місце реєстрації власника транспортного засобу були отримані з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а на відповідача не покладається обов`язок перевіряти чи ставити під сумнів належність відомостей, що містяться в такому реєстрі.

Враховуючи усе вищенаведене, просять у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вирішуючи питання про наявність підстав для розгляду адміністративної справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Більше того, згідно з ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У ч. 5 ст. 262 КАС України зазначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи те, що у даному випадку предметом позову є постанова суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності і така справа у розумінні КАС України є справою незначної складності, зважаючи на те, що сторони по справі подали заяви по суті спору, в яких виклали свої доводи та заперечення, беручи до уваги долучені письмові докази, суд дійшов висновку, що характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, враховуючи ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі письмові докази кожен окремо та в їх сукупності, суд встановив, що згідно з оскаржуваною постановою

12.09.2024 року о 08:37 год. на автодорозі М-03, км 22+717, Київська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_2 , відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу,який рухався із перевищенням нормативних параметрів зазначених в пункті 22.5 ПДР України, а саме навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 17,235% (1,982 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, за що передбачена відповідальність на підставі ст.132-1 ч.2 КУпАП (а.с. 14).

У зв`язку із зазначеним головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Головня Т.С., на підставі матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 59, WAGA-WIM35 прийнято рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000,00 грн. та складено постанову серії АВ № 00022598 від 12.09.2024р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Копія постанови згідно з копією рекомендованого повідомлення про поштове відправлення та довідки про причини повернення рекомендованого поштового повідомлення (а.с.50-51) була надіслала 13 вересня 2024р. ОСОБА_1 за адресою реєстрації його місця проживання, однак 01 жовтня 2024р. таке відправлення було повернуто відповідачу без вручення позивачу у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до постанови державного виконавця Новодністровського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Боянжія Д.І. про відкриття виконавчого провадження №78631681 від 17.07.2025р. з ОСОБА_1 підлягає стягненню штраф у розмірі 34000,00 грн. (а.с. 15).

Частиною третьою статті 291 КУпАП закріплено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132 - 2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Так, статтею 300-2 КУпАП визначено окремий порядок виконання постанов про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, передбачене статтею 132- 2 КУпАП: у разі сплати особами, зазначеними у статті 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною.

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили. У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Відтак, за змістом статті 300-2 КУпАП, перебіг строків на виконання постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті пов`язано з моментом набрання нею законної сили та з цього моменту у порушника виникає право протягом 10 днів на сплату штрафу або оскарження постанови, а у суб`єкта владних повноважень виникає право протягом 30 днів на її примусове виконання. Перебіг строків зупиняється у разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Оскільки оскаржувана постанова набрала законної сили, штраф за нею не було сплачено у визначений законом строк, а інформація щодо її оскарження до Укртрансбезпеки не надходила, дану постанову було подано для примусового виконання.

Окрім того, згідно з пунктом 3 розділу ІІ Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі Порядку ведення ЄДРТЗ), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2020 року № 779, до ЄДРТЗ уноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби.

Відповідно до підпункту 3 пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення ЄДРТЗ передбачено, що до ЄДРТЗ уносяться відомості про адресу реєстрації місця проживання фізичної особи або адресу місцезнаходження юридичної особи власника (співвласника) транспортного засобу.

Згідно з пунктом 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. No1388, власники транспортних засобів зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк

державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів.

Пунктом 33 такого Порядку передбачено, що перереєстрація транспортних засобів проводиться в разі, зокрема, зміни місця проживання фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів.

Відтак, суд погоджується з доводами відповідача про те, що під час розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право використовувати відомості про місце проживання особи, відповідальної за такі правопорушення, які містяться у ЄДРТЗ, оскільки відповідальна особа зобов`язана зареєструвати відомості про своє місце проживання у ЄДРТЗ, і законом не передбачено обов`язку уповноваженої посадової особи перевіряти чи ставити під сумнів належність відомостей, що містяться в ЄДРТЗ.

Натомість позивач, не заперечуючи дійсність відомостей про місце реєстрації власника транспортного засобу, які містяться в реєстрі, не отримуючи поштову кореспонденцію за даною адресою або неповідомлення про зміну місця реєстрації, з огляду на його заперечення щодо отримання оскаржуваної постанови, на думку суду, діяв недобросовісно.

Тому суд вважає правомірним звернення відповідача до виконавчої служби із заявою про стягнення штрафу в подвійному розмірі, так як уповноважена посадова особа Укртрансбезпеки використала відомості про місце проживання позивача, що містилися у ЄДРТЗ, а відтак діяла у порядку та спосіб, передбачений законом.

Зі змісту постанови вбачається, що адміністративне правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу марки WIM 59, WAGA-WIM35 свідоцтво про повірку 100, 366, 367 дійсне до 19.01.2025 року, також у ній міститься посилання на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі: https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AA00022598 ідентифікатор доступу: fUu1swQeFZF1b (а.с. 14, 52).

Так, за адресою https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AA00022598 розміщується фотозвіт, інформація про транспортний засіб та відповідальну особу, яка склала постанову, що узгоджується із змістом оскаржуваної постанови та доданими відповідачем до відзиву копією інформаційної карти ГВК, фотофіксацією ТЗ, відео фіксацією порушення (а.с. 14, 45-46, 52).

Свідоцтвами про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №100 від 19.01.2024р., які чинні до 19 січня 2025 року, та №367, №366 від 02.04.2024р., які чинні до 29 березня 2025 року, встановлено що Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35, у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA» на вісім смуг руху, підсистема габаритного контролю транспортних засобів SIZE-WIM35, підсистема ідентифікації транспортних засобів ANPR-WIM35, М-03 Київ-Харків-Довжанський (на м. Ростов-на-Дону), км 22 + 717, 4 смуги руху у прямому напрямку та 4 смуги руху у зворотному напрямку, пройшли повірку та відповідають вимогам технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМ України від 24.02.2016р. № 163 та вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010, ДСТУ 8809:2018 (а.с. 14-49).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабміну України №30 від 18.01.2001, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укртрансбезпекою і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укртрансбезпекою і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. При цьому, приписами ч. 2 цієї статті визначено наступне порушення - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі Порядок № 1174).

Пунктом 4 Порядку №1174 визначено основні функції системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, серед яких: створення метаданих, інформаційних файлів та їх передача телекомунікаційними мережами до інформаційно-телекомунікаційної системи для подальшого оброблення і зберігання; перевірка цілісності та достовірності, а також надійне зберігання інформаційних файлів та метаданих, отриманих від автоматичних пунктів; автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі-правопорушення), зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства; забезпечення послідовності дій уповноваженої посадової особи Укртрансбезпеки щодо розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (пункт 7 Порядку № 1174), такий автоматичний пункт може забезпечувати вимірювання загальної маси транспортного засобу відповідно до пункту 12 Порядку № 1174.

Надалі інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати), найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). Це передбачено пунктами 14, 15 Порядку № 1174.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 1174 під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних.

У подальшому посадові особи Укртрансбезпеки, які уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, як це зазначено у пункті 16 Порядку № 1174.

При цьому системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, які є технічними засобами, що здатні в автоматичному режимі вимірювати загальну масу транспортного засобу, вимірювати навантаження тощо.

Суд зауважує, що відповідно до п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Так, оскаржувана постанова містить відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на осі).

Водночас, на думку суду, оскаржувана постанова містить усі відомості, як того вимагають положення ст. 283 КУпАП, які є достатніми і необхідними для встановлення суті та змісту вчиненого позивачем порушення, у тому числі адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

Відповідач розрахував відсоткове навантаження на вісь транспортного засобу відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, неправильність відповідного розрахунку позивачем не доведена.

При цьому, відповідачем надано суду чинні сертифікат відповідності, сертифікат перевірки та свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу ITC «Автоматизована система зважування ТЗ у русі WIM.

Отже, оскаржувана постанова містить посилання на технічні засоби, номер свідоцтва про їх повірку та строк їх дії, що призводить до можливості їх точної ідентифікації.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів.

Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Тобто, основним доказом у приведених випадках є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови.

Надані позивачем докази не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, зафіксованої в автоматичному режимі, а отже, враховуючи, що сам по собі факт перевищення нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, доведений належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу, слід дійти висновку про правомірність оскаржуваної постанови.

Отже, подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові та підтверджуються інформаційною карткою габаритно-вагового контролю.

Щодо доводів про те, що в постанові зазначено відомості всупереч дійсним обставинам, зокрема про те, що в автоматичному режимі зафіксовано лише сідловин тягач RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_2 , який є двовісним вантажним автомобілем в контексті в т.ч. п.22.5 ПДР України, хоча насправді на фото зафіксовано комбінований транспортний засіб двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, то суд зауважує наступне.

Уповноважена посадова особа Державної служби України з безпеки на транспорті під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Так, згідно додатку 1 до Інструкції №512 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та на даний час) в постанові має міститися виключно інформація про дату, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, зазначеної у статті 14-3 КУпАП, дата народження, місце проживання (перебування), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті, опис обставин, установлених під час розгляду справи. Зазначення в тексті постанови інших відомостей, положеннями даного нормативно-правового акту не передбачено.

При цьому, Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення.

Натомість, зазначена позивачем інформація входить до складу метаданих, що опрацьовуються посадовою особою від час розгляду справи, та була врахована під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови.

При цьому, метадані та зміст постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за своєю природою та суттю є різними поняттями, що не можуть бути ототожнені.

Водночас, відомості про загальну масу транспортного засобу, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі зазначені безпосередньо в оскаржуваній постанові в розділі «Фактично зафіксовані параметри ТЗ» в якості додаткових відомостей. Натомість, допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги зазначаються в постанові шляхом посилання на пункт 22.5 Правил дорожнього руху та безпосередньо зазначені в описовій частині постанови.

В свою чергу, інформація про категорію та тип транспортного засобу, смугу руху та напрямок руху містяться в інформаційній картці габаритно-вагового контролю («class», «direction»), на підтвердження чого додається копія опису протоколу взаємодії вагових комплексів/автоматичних пунктів габаритно-вагового контролю з програмним забезпеченням інформаційно-телекомунікаційної системи щодо розшифровки даних вагового обладнання), а також відображена в матеріалах фотофіксації.

Таким чином, зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу правопорушення та усі відомості, які містяться в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам чинного законодавства та свідчать про доведеність вини позивача у вчиненому правопорушенні. Зокрема, постанова містить інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача автомобільними дорогами з перевищенням нормативних вагових параметрів транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги, та дані щодо фактичного навантаження та навантаження з урахуванням похибки.

Враховуючи викладене, суд вважає неспроможними доводи позивача про те, що оскаржувана постанова складена з недотриманням Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, а також про те, що відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження перевищення транспортним засобом встановлених габаритно-вагових норм.

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування, які у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові.

Вказані відомості містяться в інформаційній картці автоматичного пункту габаритно- вагового контролю, сформованій автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, яка використовувалась відповідачем при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів була передана до системи у вигляді метаданих, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями.

Як зазначено вище, Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512 (далі - Інструкція №512), затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення.

Наведені вище нормативно-правові акти не вимагають обґрунтовувати у постанові про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження, визначеному в тоннах.

Разом з тим, оскаржуваною постановою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП, а саме: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 17,235% (1,982 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон.

Так, встановлено, що кількість вісей 5 шт., спарені колеса - 2 вісь; 3 вісь; 4 вісь; 5 вісь; відстань між вісями 1-2:5840 мм, 2-3:6590 мм, 3-4:1220 мм, 4-5 -1220 мм, навантаження на вісь 1 - 6900 кг, 2- 16050 кг, 3-5900 кг, 4- 6100 кг, 5- 6050 кг, загальна маса - 41000 кг.

Згідно з формулою зроблено розрахунки та встановлено перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, зокрема, перевищення одинарної осі транспортного засобу на 17.235% (1.982 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.

Розрахунок *% перевищення = ((X факт X норм ? похибка пристрою)/X норм)*100% *% перевищення = ((16050 кг 11500кг) 16%*16600кг)/11500кг)*100% =17,235%.

При цьому, суд вважає помилковим твердження представника позивача про те, що друга вісь транспортного засобу є спареною, а тому дозволено максимальне навантаження 16 тон, так як здвоєними або строєними слід вважати відповідно до ПДР такі вісі, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Фактично зафіксованими параметрами транспортного засобу, що відображені в оскаржуваній постанові зазначено, що відстань від другої осі до першої та третьої є більшою, ніж 2,5 м, тобто друга вісь є одинарною, на відміну від 4-ої та 5-ої осі.

Таким чином, хоча друга вісь має спарені колеса, заразом така вісь відповідно до фактичних параметрів транспортного засобу не є спареною, а тому на неї дозволено максимальне навантаження 11,5 тон.

Перевищення, встановлених пунктом22.5Правил дорожнього руху, вагових та/або габарит них параметрів транспортного засобу, на ділянці автомобільної дороги було встановлено вимірами технічних приладів із урахуванням похибки зазначених технічних приладів, відповідно до ДСТУ OIMLR 134-1:2010.

Таким чином, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, зафіксоване за допомогою даних WIM-комплексу, доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використанням при проведенні останнього належного технічного приладу.

Окрім того, як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів, комплексів технічних засобів, які в автоматичному режимі вимірюють загальну масу транспортного засобу, визначають кількість осей транспортного засобу, вимірюють навантаження, що припадають на кожну вісь та інші дані необхідні для кваліфікації правопорушення. Вказані відомості містяться у інформаційній картці автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованій автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення.

Інформаційна картка безпосередньо формується автоматичним пунктом та надсилається у вигляді метаданих, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, при цьому система забезпечує автоматичне формування проекту постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, де механічне втручання в роботу системи неможливе.

Оскаржувана постанова за своїм змістом відповідає вимогам щодо порядку її винесення та містить всю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та п. 17 Порядку № 1174. Факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 ПДР України доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано з правомірністю порядку проведення габаритно - вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу. Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, що підтверджується сертифікатами перевірки типу та сертифікатами відповідності.

На противагу показам технічних засобів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, що відповідають вимогам законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, позивач надав фотографії з результатами власних замірів без вказання технічних засобів, якими здійснювались заміри, дата здійснення таких та інші відомості, які б давали можливість оцінити їх достовірність.

Доводи позивача, що загальна маса транспортного засобу не перевищувала нормативні параметри, визначені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджується товарно-транспортними накладними, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до абзацу двадцять сьомого глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31.07.2019 р. у справі №802/518/17-а.

У п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України зазначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які доводять факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

З огляду на положення ст. 139 КАС України судові витрати позивачу відшкодовуються у разі задоволення або часткового задоволення позову, а відтак, враховуючи, що ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, то й судові витрати, що складаються із судового збору і витрат на професійну правничу допомогу, відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, «Про дорожній рух», «Про автомобільний транспорт», «Про автомобільні дороги», Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р., Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. № 103, Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001р., Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174, Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Мініфраструктури № 512 від 27.09.2021р., зареєстрованою Міністерством юстиції України 01.10.2021 за № 1286/36908, ст.ст. 7, 14-3, 132-1, 229, 245, 251-252, 254, 258, 278-280, 283 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 2, 9, 19, 72-77, 90, 94, 139, 241-246, 255, 271-272, 286, 292-293, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_5 ), за підписом представника Гінгуляка Олександра Миколайовича (адреса місця праці: Чернівецька область, м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», буд. 27, каб. № 14), до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження за адресою: Київська область, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 9, ) про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: