Справа № 183/5220/25
Суддя: Городецький Д. І.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/5220/25
№ 2-а/183/87/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Городецького Д. І.,

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

27 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 23 березня 2023 року інспектором ВРРП Самарівського РВП складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 648633 відносно неї, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст. 156 КУпАП.

В протоколі зазначено, що 23 березня 2025 року о 09.39 год. за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 , будучи продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 16 здійснила продаж алкогольного напою «Holodoff» за ціною 99,00 грн. гр. ОСОБА_2 , військовослужбовцю в/ч. НОМЕР_1 , старшому солдату, який перебував у військовій формі, яка належить ЗСУ, чим порушила вимоги розпорядження начальника районної військової адміністрації №210 від 03.08.2022 року та від 03.08.2022 року № 210, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП.

20 травня 2025 року постановою Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради Дніпропетровської області №8 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800,00 грн.

З даною постановою Адміністративної комісії позивач не погоджується в повному обсязі, оскільки вона необґрунтована, недоведена, а інкримінуєме їй правопорушення не підтверджується жодним доказом.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП, закрити, а також вирішити питання щодо судових витрат.

Ухвалою суду від 30 травня 2025 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності до статті 262 КАС України, 1. Розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. 2. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. 3. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного провадження не проводиться. 4. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. 5. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 6. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. 7. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. 8. При розгляді справи за правилами спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідач, відзиву на позовну заяву не подав, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та перевіривши достатність наявних у справі доказів для їх встановлення, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23 березня 2025 року інспектором ВРРПСамарівського РВП складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 648633 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст. 156 КУпАП.

Зі змісту протоколу вбачається, що 23 березня 2025 року о 09.39 год. за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 , будучи продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 16 здійснила продаж алкогольного напою «Holodoff» за ціною 99,00 грн. гр. ОСОБА_2 , військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 , старшому солдату, який перебував у військовій формі, яка належить ЗСУ, чим порушила вимоги розпорядження начальника районної військової адміністрації №210 від 03.08.2022 року та від 03.08.2022 року № 210, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП.

Встановлено, що 20 травня 2025 року постановою Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області №8 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови, вбачається, що Адміністративною комісією встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 648633 від 23.03.2025 року, 23 березня 2025 року о 09.39 год. гр-ка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи продавцем, знаходячись в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому в АДРЕСА_1 здійснила продаж алкогольного напою (горілки) чоловіку, який мав ознаки належності до військового формування (у форменому одязі), що заборонено розпорядженням голови Новомосковської РВА № 210 від 03.08.2022 року.

У оскаржуваній постанові зазначено, що будучи присутньою на засіданні Адміністративної комісії, ОСОБА_1 надала пояснення усно та письмово, факт продажу алкогольного напою військовослужбовцю, описаний в протоколі про адміністративне правопорушення визнала.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, частиною 2 статті 156 КУпАП встановлена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, що тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, вказана норма статті передбачала відповідальності за торгівлю пивом у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, яка була запроваджена змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо надання органам місцевого самоврядування повноважень встановлювати обмеження продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових» від 22 березня 2018 року № 2376-VIII.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради як такі, де роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, продаж алкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років. а також продаж алкогольних напоїв у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справи про адміністративні правопорушення розглядаються виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом.

Так стаття 214 КУпАП «Розмежування компетенції органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення» визначає, що адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб).

Відповідно до статі 215 КУпАП, яка визначає порядок утворення колегіальних органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Адміністративні комісії мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення при наявності не менше як половини членів їх складу, а виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад - при наявності не менше як двох третин від загального складу виконавчого комітету (статті 216 КУпАП).

Згідно частини 2 статті 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 2 статті 156 КУпАП.

Відтак, притягнення до відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП відбувається саме адміністративними комісіями виконавчих комітетів.

Посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків, що прямо передбачено у частині 1 статті 217 КУпАП.

З наведеного слідує, що адміністративна комісія є колегіальним органом та за своїми функціональними повноваженнями є самостійним суб`єктом владних повноважень, який наділений владними управлінськими функціями на притягнення осіб до адміністративної відповідальності та рішення якого можуть бути оскаржені в установленому КУпАП.

У даному випадку, позивач просить скасувати постанову винесену Адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, предметом спору у цій справі є постанова Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті, а не постанова Виконавчого комітету або міської ради.

Частини 1 та 3 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень не обов`язково має статус юридичної особи. Такий суб`єкт визначається за наявністю у останнього владних управлінських функцій, якими безумовно наділена адміністративна комісія.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що викладені у постанові від 13 січня 2020 року у справі № 263/6228/19 (провадження № К/9901/27627/19).

Законом України «Про правовий режим воєнного стану»визначено, що на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення діїКонституціїта законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи військові адміністрації (ч. 1 ст. 4).

У ч. 4 ст. 15 вказаного Закону закріплено, що у разі введення правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях обласні державні адміністрації (обласні військові адміністрації - у разі їх утворення) за погодженням та в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, можуть запроваджувати та здійснювати захід правового режиму воєнного стану у виді заборони торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, у визначений такими органами період доби.

У силу положень п. 8 ч. 6 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» начальник військової адміністрації видає накази та розпорядження у межах своїх повноважень, які мають таку ж юридичну силу, що і рішення відповідної ради (рад). Накази, видані в межах повноважень місцевих рад, мають бути оприлюднені, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який продовжено та діє на теперішній час.

Постановою Кабінету Міністрів України 27.12.2024 № 1528 затверджено Порядок встановлення обласними державними адміністраціями (обласними військовими адміністраціями) під час воєнного стану заборони торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, у визначений період доби.

Пунктами 3, 4 Постанови КМУ від 27.12.2024 № 1528 визначено, що заборона торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах відповідної території у визначений період доби встановлюється рішенням голови обласної держадміністрації (начальника обласної військової адміністрації - у разі її утворення), проект якого погоджується з відповідним військовим командуванням (оперативним командуванням), з метою забезпечення громадської безпеки і порядку.

Рішенням голови обласної держадміністрації (начальника обласної військової адміністрації - у разі її утворення) визначається період доби, на який вводиться заборона торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, а також строк дії такої заборони на відповідній території.

При цьому, виходячи зі змісту наведених положень законодавства, визначальним для вирішення питання застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій є саме факт реалізації алкогольних напоїв у заборонений час доби.

У зв`язку з веденням на території України військового стану з 24.02.2022, розпорядженням Новомосковської районної військової адміністрації № 210 від 03 серпня 2022 року відповідно до ст..ст. 4, 8, 15, 28 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», Указами Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні, від 24.02.2022 року № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій» та від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», порядком заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затверджених постановою КМУ від 29.12.2021 року № 1457, відповідно до розпорядження голови обласної військової адміністрації від 23.03.2022 року № 73/0/527-22 «Про продаж алкогольних напоїв в умовах правового режиму воєнного стану», з метою забезпечення громадської безпеки і порядку, встановлено заборону торгівлі алкогольними напоями й речовинами, виробленими на спиртовій основі, включаючи пиво, вино та слабоалкогольні напої: 1) цивільному населенню у період запровадженої комендантської години; 2) особам, які мають ознаки належності до будь-якого військового формування (наявність військової форми, озброєння) до припинення дії воєнного стану.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин була встановлена заборона на здійснення продажу алкогольних напоїв й речовин, вироблених на спиртовій основі, включаючи пиво, вино та слабоалкогольні напої: 1) цивільному населенню у період запровадженої комендантської години; 2) особам, які мають ознаки належності до будь-якого військового формування (наявність військової форми, озброєння) до припинення дії воєнного стану.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (п.1 статті 247 КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також, суд зазначає, що порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст.31 та ст.40 Закону № 580-VIII.

При цьому норма статті 31 Закону № 580-VIII є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд звертає увагу, що вищезазначені норми визначають ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Так, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Чинні норми передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

У якості доказу вчинення правопорушення в матеріалах справи наявний лише протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення.

В спірному випадку належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, а саме: продаж алкогольної продукції, може слугувати розрахунковий документ, фіскальний чек.

Позиції щодо наявності фіскального чеку як доказу вчинення адміністративного правопорушення дотримується Верховний Суд у постанові від 23.04.2019 у справі №П/811/1217/16.

Належний доказ, яким в даному випадку може бути фіскальний чек або інший розрахунковий документ, в матеріалах справи відсутній.

Проте, матеріли справи не містять фіскального чека, що є належним доказом, який підтверджує факт продажу позивачем ОСОБА_1 алкогольних напоїв особі у військовій формі і час цього продажу.

Крім того, відсутні і самі докази того, що позивач ОСОБА_1 є працівником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також що остання перебуває у трудових відносинах з суб`єктом підприємницької діяльності, якому належить торговельна точка магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

При цьому, свідки ні на засідання адміністративної комісії, ні на засідання суду не заявлялись.

Отже, відповідачем не надано належних доказів в підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кодексу про адміністративні правопорушення, зокрема належних доказів фото або відеофіксації, показання інших свідків, тощо.

Відповідач не був позбавлений можливості подати до суду докази правомірності оскаржуваного рішення, проте останній вказаним правом не скористався.

Суд зазначає, що протокол та постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення. При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, так і протокол, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації або без належного підтвердження, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Отже, доказів, які б підтверджували у діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 156 КУпАП, відповідачем суду не надано.

При цьому, як зазначалося вище, приписами статті 215 КУпАП визначено порядок утворення колегіальних органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Адміністративні комісії мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення при наявності не менше як половини членів їх складу, а виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад - при наявності не менше як двох третин від загального складу виконавчого комітету (статті 216 КУпАП).

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Черкаської селищної ради № 06 від 26 лютого 2021 року було створено адміністративну комісію при Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради, затверджено її склад та Положення про адміністративну комісію при Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради (Додаток № 2 до цього рішення).

Так,згідно з п. 4.1 Положення про адміністративну комісію при Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради,Адміністративна комісія утворюється в складі голови, заступника голови, відповідального секретаря та членів комісії.

Число членів адміністративної комісії встановлюється залежно від обсягу роботи комісії, але не менше 6 осіб та затверджується рішенням виконавчого комітету сільської ради (п. 4.2 Положення).

Пунктами 4.3 та 4.4 Положення визначено, що Голова адміністративної комісії та відповідальний секретар Адміністративної комісії серед інших повноважень підписують протокол і постанову Адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 6.10 Положення, постанова Адміністративної комісії приймається простою більшістю голосів членів Адміністративної комісії, присутніх на засіданні. Постанова Адміністративної комісії підписується головуючим на засіданні і відповідальним секретарем Адміністративної комісії.

В той же час, оскаржувана постанова Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради від 20 травня 2025 року за № 8 відносно позивача прийнята та підписана лише Головою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Черкаської селищної ради Ніколюкіним П.В. та секретарем Єлізаровою К. При цьому, оскаржувана постанова не містить присутності при розгляді справи інших осіб в якості членів адміністративної комісії, яких повинно бути не менше 6 осіб.

Зазначене свідчить, що оскаржувана постанова Адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради була винесена в порушення вимог ст.ст.215, 216 КУпАП, рішення Виконавчого комітету Черкаської селищної ради № 06 від 26 лютого 2021 року та Положення про адміністративну комісію при Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП є недоведеним.

Така правова позиція висловлене в постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а.

За наведених вище обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення була ухвалена Адміністративною комісією без врахуванням принципу правомірної адміністративної поведінки, тобто без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення, характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Згідно із ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Так, приписамип. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП передбачено, що в разі оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності орган (посадова особа) при перевірці законності та обґрунтованості винесеної постанови може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У зв`язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду із дотриманням строку, встановленого КУпАП та КАС України, вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, постанова Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області у справі про адміністративне правопорушення № 8 від 20 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАПпідлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

При цьому, відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської областіна користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 77, 79, 120, 139, 241-246, 250-251, 257-263, 268-271, 286, 297 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області у справі про адміністративне правопорушення № 8 від 20 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області(, адреса місцезнаходження: 51272, Дніпропетровська область, Самарівський район, селище Черкаське, вул. Лісна, буд. 24) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.).

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: Адміністративна комісія при Виконавчому комітеті Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, , адреса місцезнаходження: 51272, Дніпропетровська область, Самарівський район, селище Черкаське, вул. Лісна, буд. 24.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 цього Кодексу.

Повне рішення складено 04 серпня 2025 року.

Суддя Д. І. Городецький