Справа № 420/9374/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9374/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про стягнення податкового боргу,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якому позивач просить суд:

- Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості з Єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 415 329 грн. 72 коп. на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська міська ТГ/18050400.

Обґрунтовуючи свої вимоги ГУ ДПС в Одеській області зазначає, що станом на 25.03.2025 року, відповідно до інтегрованих карток платника (ІКП), довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість ФОП ОСОБА_2 складає 415 329,72 грн. а саме, заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб (б/к 18050400) - 415 329,72 грн (основний платіж 410 651,85 грн, штрафні санкції 4677,87 грн., пеня 0,00 грн.), та виникла на підставі нарахування за податковими деклараціями та податковими повідомленнями-рішеннями. В добровільному порядку відповідач не сплачує наявний у нього податковий борг, що зумовило звернення позивача до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 04.04.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Призначено судове засідання у справі з викликом учасників справи на 11 год. 00 хв. 06 травня 2025 року. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для надання до суду відзиву на позовну заяву.

На судове засідання, призначене на 11 год. 00 хв. 06 травня 2025 року сторони не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання позивач був повідомлений повісткою, надісланою та доставленою до Електронного кабінету. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження у справі та повісткою за адресою місцезнаходження, визначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поштове відправлення повернулося до суду без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У наступне судове засідання, призначене на 08.07.2025 на 11.00 год. сторони не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання позивач був повідомлений повісткою, надісланою та доставленою до Електронного кабінету. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом надіслання повістки за адресою місцезнаходження, визначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поштове відправлення повернулося до суду без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені сторонами у заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрований з 24.07.2017, здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , є платником єдиного податку з фізичних осіб (3 група, ставка податку - 5%), перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС в Одеській області за основним місцем обліку, що підтверджується карткою платника податків.

Згідно розрахунку податкового боргу станом на 16.11.2023, довідки про суми податкового боргу станом на 16.11.2023, а також даних інтегрованої картки платника за період з 31.12.2019 по 31.08.2023, відповідач фізична особа - підприємець ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом зі сплати єдиного податку з фізичних осіб станом на час подання позову у розмірі 415329,72 грн (в т.ч. 4677,87 штрафна санкція).

Заборгованість ФОП ОСОБА_1 виникла у зв`язку із самостійним нарахуванням податку за такими податковими деклараціями:

- Податкова декларація №66495 від 20.07.2020 року на загальну суму 2 104,73 грн,

- Податкова декларація №90720 від 19.10.2020 року на загальну суму 19 164,92 грн,

- Податкова декларація №10019 від 03.02.2021 року на загальну суму 23 410,55 грн,

- Податкова декларація №26966 від 11.05.2021 року на загальну суму 14 558,25 грн,

- Податкова декларація № від 29.07.2021 року на загальну суму 13 126 грн,

- Податкова декларація № від 04.11.2021 року на загальну суму 15223,81грн.

- Податкова декларація № від 07.02.2022 року на загальну суму 18 153,25грн.

- Податкова декларація № від 10.05.2022 року на загальну суму 11187,47грн,

- Податкова декларація № від 02.07.2022 року на загальну суму 50 002,5 грн,

- Податкова декларація № від 06.11.2022 року на загальну суму 66572,55грн,

- Податкова декларація № від 08.02.2023 року на загальну суму 78682,77грн,

- Податкова декларація № від 14.05.2023 року на загальну суму 60243,11грн,

- Податкова декларація № від 16.08.2023 року на загальну суму 38221,86грн.

Також, судом встановлено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області було проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог пункту 295.3 статті 295 ПК України та за результатами перевірки зроблено висновки про несвоєчасну сплату грошових зобов`язань по єдиному податку, про що складено Акт №1346/15-32-15-05 від 18.05.2020.

На підставі Акту Головним управлінням ДПС в Одеській області складено податкове повідомлення-рішення № від 07.07.2020 року, згідно якого до відповідача застосовано штраф у розмірі 179,50 грн, та податкове повідомлення-рішення № від 07.07.2020 року згідно якого до відповідача застосовано штраф у розмірі 4498,37 грн.

25.02.2020 ГУ ДПС в Одеській області виставило відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №27386-50 про сплату податкового боргу, наявного станом на 24.02.2020 у розмірі 20448,50 грн.

Указана податкова вимога та зазначені вище податкові повідомлення-рішення були направлені органом ДПС на адресу відповідача рекомендованими листами з повідомленням про вручення, та були повернуті відправнику без вручення адресату із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

В подальшому, сума боргу відповідача зросла та станом на час подання цього позову, як вже вказувалось вище, становить 415329,72 грн.

На момент розгляду справи судом, борг перед бюджетом на загальну суму 415329,72грн відповідачем не погашено. Доказів щодо сплати чи часткового погашення зазначеної суми податкового боргу, відповідачем суду не надано.

За вказаного, оскільки вищезазначена сума боргу перед бюджетом відповідачем самостійно не сплачена, позивач вважає, що виникли правові підстави для звернення до суду щодо стягнення податкового боргу у загальній сумі 415329,72 грн, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За приписами ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані ПК України.

Згідно підпунктами 14.1.156, 14.1.175, 14.1.265 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Штрафною санкцією (фінансова санкція, штраф) плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як визначає стаття 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У відповідності до п.16.1.4. ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Як визначено п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визначається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Виконанням податкового обов`язку у розумінні п.38.1 ст.38 ПК України є сплата у повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як визначено пп.54.1., 54.3.3 п. 54.3 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 57.1. статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

У силу вимог пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

При цьому, положеннями п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п. 293.1, 293.3 ст. 293 ПК України встановлено, що ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі: 1) 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом; 2) 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Пунктом 294.1. ст. 294 ПК України визначено, що податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи та податкових агентів платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів) є календарний квартал (крім податкового періоду податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу).

Згідно з п. 295.3. ст. 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи (крім електронних резидентів (е-резидентів) сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Окрім того, як визначено п.36.5 ст.36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п.109.1 та п.109.2 ст.109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 110.1 ст.110 ПК України визначено, що платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень.

Згідно пунктів 111.1 та 111.2 ст.111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Відповідно до п.112.5 ПК ст.112 України підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення та стягнення штрафу є податкове повідомлення-рішення, що відповідає вимогам, визначеним пунктом 58.1 статті 58 цього Кодексу.

З наведених положень вбачається, що, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає у податковій декларації, що подається контролюючому органу. Така сума грошового зобов`язання вважається узгодженою. Сума штрафних санкцій, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях, стає узгодженою якщо платник податків не оскаржив це рішення протягом 10 робочих днів після отримання.

Несплачені узгоджені грошові зобов`язання є податковим боргом платника податків, з виникненням якого контролюючий орган має вжити заходів для його погашення, зокрема надіслати платникові податкову вимогу щодо погашення суми податкового боргу.

Також, суд зазначає, що відповідно до п. 59.1, п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріалами справи підтверджується, що контролюючим органом прийнято та направлено відповідачу податкові повідомлення-рішення про нарахування штрафних санкцій (№ від 07.07.2020 року та № від 07.07.2020 року).

В силу вимог п.58.2 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з вимогами пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 ст.42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абз.2 п.42.5 ст.42 ПК України).

Аналогічні положення містяться і в Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, який визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвержений Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року № 1204.

Із, наявних у матеріалах справи, копій конвертів вбачається, що поштові відправлення, якими податкові повідомлення-рішення надсилалися відповідачеві, повернулися відправнику із відмітками «за закінченням терміну зберігання». Відтак, в силу наведених вище положень, документи вважаються врученими платнику податків.

Також, податкова вимога надсилалася відповідачу податковим органом на адресу його місцезнаходження, та була повернута відправнику без вручення адресату із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги відповідачем в судовому порядку.

Враховуючи викладене, сума податкового боргу у розмірі 415329,72 грн, - є узгодженою, набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до припису норми п.п.14.1.137 п.14.1 ст.14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень (п.41.4 ст.41 ПК України).

В свою чергу, відповідно до пп. 41.1.1. п.41.1. ст.41 ПК України, контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 ПК України.

Відповідно до п. 95.1, 95.2 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Отже, за наслідком несплати узгодженого грошового зобов`язання формується податковий борг, який у разі несплати платником, погашається шляхом стягнення коштів зокрема з рахунків платника податків.

Відповідно до вимог абз.1 п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п.95.4 ст.95 ПК України).

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Станом на час вирішення справи, у суду відсутні відомості про повну чи часткову сплату відповідачем наявного у нього податкового боргу у розмірі 415329,72 грн, що є узгодженим та у встановлені законом строки не сплаченим.

Підсумовуючи усе викладене вище, дослідивши встановлені обставини справи, наявні у справі письмові докази у їх сукупності, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

Судовий збір у відповідності до ч.2 ст. 139 КАС України не розподіляється.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) суму заборгованості з Єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 415 329 грн. 72 коп. на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська міська ТГ/18050400.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС в Одеській області, код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса місця проживання: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044.

Відповідач: фізична особа підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА