Справа № 640/14713/20
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року ЛуцькСправа № 640/14713/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Єдина Європа до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма Єдина Європа звернулося з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень № від 17.01.2020 (форма Р) Головного управління ДПС у м. Києві на суму 720 360,00 грн за податковими зобов`язаннями податку на прибуток приватних підприємств та штрафними санкціями на суму 180 090,00 грн; № від 17.01.2020 (форма Р) Головного управління ДПС у м. Києві на суму 72 250,00 грн за податковими зобов?язаннями з податку на додану вартість та штрафними санкціями на суму 18 062,00 грн; № від 17.01.2020 (форма П) Головного управління ДПС у м. Києві на суму 510 грн адміністративного штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управління ДПС у м. Києві проведено планову виїзну перевірку ТОВ Фірма Єдина Європа з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2016 по 30.06.2019, валютного - за період з 01.07.2016 по 30.06.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.07.2016 по 30.06.2019 та іншого законодавства відповідно до затвердженого плану перевірки, за результатами якої складено акт від 25.11.2019 №63/26-15-05-07-02-10/37146304, на підставі якого відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення № від 17.01.2020 (форма «Р») на суму 720 360,00 грн за податковими зобов`язаннями податку на прибуток приватних підприємств та штрафними санкціями на суму 180 090,00 грн; № від 17.01.2020 (форма «Р») на суму 72 250,00 грн за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість та штрафними санкціями на суму 18 062,00 грн; № від 17.01.2020 (форма «П») на суму 510 грн. адміністративного штрафу; № від 17.01.2020 (форма «П») про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток всього на 16 244 135 грн.

ТОВ Фірма Єдина Європа не погоджується з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, вважає його протиправним та такими, що підлягає скасуванню, оскільки висновок контролюючого органу про заниження платником податку податкових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість є безпідставним, оскільки на думку позивача жодного порушення норм Податкового кодексу України під час здійснення господарських операцій позивача із контрагентами та в подальшому формуванні податкового кредиту, позивачем не допущено, останнім, разом із запереченням на акт перевірки, надавалися документи (договори про надання послуг, договори оренди, первинні документи та ін.), що спростовували висновки контролюючого органу щодо фіктивності угод, а тому висновки податкового органу щодо неправомірності формування даних податкової звітності за договорами із контрагентами зроблені відповідачем з перевищенням компетенції та грубим порушенням норм чинного законодавства України.

З урахуванням наведеного товариством сформовані витрати та податковий кредит внаслідок реального здійснення господарських операцій, що підтверджується необхідними первинними документами, перелік яких встановлений законодавцем, а відтак висновки відповідача зафіксовані в акті перевірки від 25.11.2019 №63/26-15-05-07-02-10/37146304 не відповідають дійсним обставинам справи, а податкові повідомлення-рішення № від 17.01.2020, № від 17.01.2020, № від 17.01.2020 є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній позовних вимог не визнає з огляду на встановлені в ході перевірки обставини, вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд. Так, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Тому, Окружний адміністративний суд міста Києва супровідним листом від 22.02.2024 №03-19/6501/24 Про скерування за належністю справи на виконання положень п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №2825-ІХ надіслав адміністративну справу №640/14713/20 до Київського окружного адміністративного суду. У подальшому Київський окружний адміністративний суд на виконання Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, передав судові справи Волинському окружному адміністративному суду.

Справа надіслана Київським окружним адміністративним судом до Волинського окружного адміністративного суду для розгляду та надійшла до суду 25.02.2025, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі за вхідним №9168/25.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 справу прийнято до провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у м. Києві в період з 07.10.2019 по 18.11.2019 ГУ ДПС у м. Києві проводилась планова виїзна перевірка ТОВ Фірма Єдина Європа з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2016 по 30.06.2019, валютного - за період з 01.07.2016 по 30.06.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.07.2016 по 30.06.2019 та іншого законодавства відповідно до затвердженого плану перевірки, за результатами якої складено акт від 25.11.2019 №63/26-15-05-07-02-10/37146304.

У висновках акта перевірки ГУ ДПС у м Києві встановлено наступні порушення ТОВ Фірма Єдина Європа:

п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст.44, п.85.2 ст.85, п.п.134.1.1 п.134.1. ст.134, п.135.1. ст.35, п.п.140.5.4 п.140.5. ст.140 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 720 360 гривень в т.ч: 2016 рік 78 030 грн.; 2017 рік 347 765 гри.; І півріччя 2019 року на суму 294 565 грн;

п.198.2, п.198 3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 72 250 гривень за жовтень 2016 року;

п.44.6 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України ненадання посадовими службовими особами контролюючих органів документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки;

п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за січень, жовтень 2017 року, вересень, рудень 2018 року.

На підставі акту перевірки від 25.11.2019 №63/26-15-05-07-02-10/37146304, Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення:

№ від 17.01.2020 року (форма «Р») на суму 720 360,00 грн. за податковими зобов`язаннями податку на прибуток приватних підприємств та штрафними санкціями на суму 180 090,00 грн;

№ від 17.01.2020 року (форма «Р») на суму 72 250,00 грн. за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість та штрафними санкціями на суму 18 062,00 грн;

№ від 17.01.2020 року (форма «П») на суму 510 грн адміністративного штрафу;

№ від 17.01.2020 року (форма «П») про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток всього на 16 244 135 грн.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями № від 17.01.2020, № від 17.01.2020, № від 17.01.2020, позивач звернувся до суду.

Суд вважає податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 17.01.2020, № від 17.01.2020, № від 17.01.2020 протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу (далі ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті та інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Формування витрат для визначення фінансового результату до оподаткування за звітний податковий період здійснюється виходячи з національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 4 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні встановлено, що фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів.

Згідно з вимогами частини 1 статті 9 вищевказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Водночас статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, акти прийому-передачі, накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Порядок формування податкового кредиту як юридичними особами, так і фізичними особами, зареєстрованих платками ПДВ, врегульований нормами статті 198 ПК України.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

В свою чергу, порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) регламентовано статтею 200 ПК України.

Так, відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. (пункт 200.2 статті 200 ПК України).

У відповідності до вимог пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Актом перевірки від 25.11.2019 №63/26-15-05-07-02-10/37146304 встановлено порушення податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ Борд-Сервіс за період 2016 року та встановлено заниження інших доходів по операції з безоплатного отримання товарів на загальну суму 433 500 грн.

До таких висновків ГУ ДПС у м Києві дійшло у зв`язку з тим, що по зазначеному контрагенту наявна облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва, а також контролюючий орган нібито не зміг встановити яким чином контрагент реалізовував косметичні товари на користь ТОВ Фірма Єдина Європа, оскільки ТОВ Борд-Сервіс здійснило придбання будівельних матеріалів та продуктів харчування.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ Фірма Єдина Європа та ТОВ Борд-Сервіс укладено договір поставки №13/16 від 03.10.2016, п.3.4. якого установлений строк виконання зобов`язання з оплати товару до 31 грудня 2019 року.

Таким чином, на момент проведення перевірки ТОВ Фірма Єдина Європа строк оплати пропущено не було, тобто строк граничної оплати за вказаний товар не настав.

Також, суд звертає увагу на те, що в вересні 2017 року позивачем було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, відповідно до якого на виконання п.44.1. ст.44 Податкового кодексу України, було самостійно скориговано податковий кредит та скориговано операції з придбання товару у контрагента ТОВ Борд-Сервіс на загальну суму 433 500 грн за жовтень 2016 року, у зв`язку з неможливістю відновити викрадені первинні фінансово-господарські документи.

Крім того, відсутність у контрагента трудових ресурсів та необхідної матеріально-технічної бази не свідчить про неможливість виконати відповідні послуги та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих послуг, у тому числі й по ПДВ та не має слугувати доказом наявності у вказаного суб`єкта господарювання такої мети як порушення інтересів держави у сфері оподаткування.

Зважаючи на вищевикладені обставини, висновки ГУ ДПС у м. Києві про операції з безоплатного отримання товару від ТОВ Борд-Сервіс на суму на загальну суму 433 500 грн є необгрунтованими.

Щодо заниження доходу від будь-якої діяльності за період 2016 року та з 01.01.2018 по 30.06.2019 на загальну суму 8 570 581 грн з підстав наявності кредиторської заборгованість в тому числі з: ПП ВКФ Ловді у сумі 2 978 062,94 грн. станом на 30.06.2019, ТОВ Фенікс Кологен у сумі 566 557,60 грн. станом на 30.06.2019, ТОВ Альянс 2008 у сумі 2 075 500,00 грн. станом на 30.06.2019, ТОВ Плутос Груп Компані у сумі 1 522 536 грн. станом на 30.06.2019, ТОВ Апекстрейд ЛТД у сумі 994 425 грн. станом на 30.06.2019, судом встановлено наступне.

Як вбачається з умов договору постачання №26/06 від 26.06.2012 та додаткових угод до нього, що укладений між позивачем та ТОВ Альянс 2008, зокрема додаткової угоди №7 строк дії договору продовжено до 31 грудня 2019 року.

В свою чергу, гарантійним листом вих. №01/12-16 від 01.12.2016 визнається кредиторська заборгованість у сумі 2 075 500,00 грн, яку ТОВ Фірма Єдина Європа зобов`язується оплатити повністю у строк до 31 грудня 2019 включно.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Таким чином, обчислення строку позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або мала змогу дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила згідно з ч.1 ст.261 ЦК України.

Аналізуючи норми чинного законодавства вбачається, що на момент проведення контролюючим органом виїзної перевірки строк позовної давності у ТОВ Альянс 2008 щодо стягнення заборгованість у сумі 2 075 500,00 грн не настав, що свідчить про хибність висновків щодо закінчення строку позовною даності та неправомірність включення ГУ ДПС у м. Києві до складу інших доходів суми кредиторської заборгованості з ТОВ Альянс 2008 у розмірі 2 075 500,00 грн.

З умов договору позики №9/14 від 29.12.2014, укладеного між позивачем та ПП ВКФ Ловді та додаткових угод до нього, зокрема додаткової угоди №3 вбачається, що граничний термін повернення позики - 28 грудня 2020 року включно.

З наведеного вбачається, що на момент проведення контролюючим органом виїзної перевірки строк позовної давності у ПП ВКФ Ловді щодо стягнення заборгованість у розмірі 2 978 062,94 грн не наступив, що свідчить про передчасність висновків про закінчення строків позовної давності за результатами даних господарських взаємовідносин, та неправомірність включення ГУ ДПС у м. Києві до складу інших доходів суми кредиторської заборгованості у розмірі 2 978 062,94 грн.

Як вбачається з умов договору постачання №10 від 21.03.2012, укладеного між позивачем та ТОВ Фенікс Кологен та додаткових угод до нього, зокрема додаткової угоди №5, строк дії договору продовжено до 31 грудня 2019 року.

Гарантійним листом вих. №27/09-17 від 27.09.2017 визнається кредиторська заборгованість у сумі 566 557,60 грн, яку ТОВ Фірма Єдина Європа зобов`язується оплатити повністю у строк до 31 грудня 2019 включно.

Таким чином, на момент проведення контролюючим органом виїзної перевірки строк позовної давності у ТОВ Фенікс Кологен щодо стягнення заборгованість у розмірі 566 557,60 грн не наступив, що свідчить про неправомірність включення ГУ ДПС у м. Києві до складу інших доходів суми кредиторської заборгованості за 2018 рік в сумі 566 557,60 грн.

Пунктом 3.5 договору постачання №05/16 від 28.03.2016, укладеного між позивачем (замовник) та ТОВ Плутос Груп Компані (постачальник), також вбачається, що замовник зобов`язаний повністю розрахуватись за кожну отриману партію товару у строк до 31 грудня 2019 року.

Отже, на момент проведення контролюючим органом виїзної перевірки строк позовної давності у ТОВ Плутос Груп Компані щодо стягнення заборгованість у розмірі 1 522 536 грн не наступив, що свідчить про неправомірність включення ГУ ДПС у м. Києві до складу інших доходів суми кредиторської заборгованості у розмірі 1 522 536 грн.

Умовами договору постачання №11/16 від 25.05.2016 між ТОВ Фірма Єдина Європа та ТОВ Апекстрейд ЛТД вбачається, що замовник зобов`язаний повністю розрахуватись за кожну отриману партію товару у строк до 31 грудня 2019 року.

На момент проведення перевірки строк позовної давності у ТОВ Апекстрейд ЛТД щодо стягнення заборгованість у розмірі 994 425 грн не наступив.

Крім того, у вересні 2017 року позивачем було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, відповідно до якого на виконання п.44.1. ст.44 Податкового кодексу України, було самостійно скориговано податковий кредит та скориговано операції з придбання товару у контрагента ТОВ Апекстрейд ЛТД на загальну суму 3 488 982,00 грн за червень та серпень 2016 року, у зв`язку з неможливістю відновити викрадені первинні фінансово-господарські документи.

При цьому, ТОВ Фірма Єдина Європа було повністю сплачено пеню та суму штрафу, що була нарахована платником податків самостійно у зв`язку з виправленням помилки (при позитивному значенні), що підтверджується платіжними дорученнями.

Водночас, згідно рахунку 631 кредиторська заборгованість станом на 30.06.2019 перед контрагентом ТОВ Апекстрейд ЛТД відсутня.

Зважаючи на вищевикладені обставини, твердження ГУ ДПС у м. Києві щодо спливу строку позовної давності та щодо не проведення списання позивачем вказаної заборгованості перед ТОВ Апекстрейд ЛТД на загальну суму 994 425 грн, не відповідають фактичним обставинам справи, є безпідставними та необгрунтованими.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається відсутність простроченої кредиторської заборгованості станом на 30.06.2019 з контрагентами: ПП ВКФ Ловді у сумі 2 978 062,94 грн, ТОВ Фенікс Кологен у сумі 566 557,60 грн, ТОВ Альянс 2008 у сумі 2 075 500,00 грн, ТОВ Плутос Груп Компанія у сумі 1 522 536 грн, ТОВ Апекстрейд ЛТД у сумі 994 425 грн.

Також, ГУ ДПС у м. Києві в акті перевірки від 25.11.2019 №63/26-15-05-07-02-10/37146304 стверджує про часткове формування позивачем витрат в рядку фінансових звітів Інші операційні витрати в розмірі 6 015 900,00 грн за період 2017-2018 років, що нібито не підтверджено даними бухгалтерського обліку та будь-якими первинними документами.

Судом встановлено, що позивачем впродовж 2017-2018 років для проведення реконструкції адміністративно-складської будівлі, що знаходиться за адресою: бульвар Академіка Вернадського, будинок 79 - А (літ. В), м. Києва, було залучено генпідрядника ТОВ Дніпрорембуд 2014 згідно з договором підряду №03/01 від 25.01.2016, а також залучено підрядника ТОВ УБК ДОМІНО за договором №01/30-05 від 30.05.2018.

Крім того, ТОВ Фірма Єдина Європа впродовж 2017-2018 років здійснювалась закупівля товарно-матеріальних цінностей і матеріалів для реконструкції адміністративно-складської будівлі, що знаходиться за адресою: бульвар Академіка Вернадського, будинок 79 - А (літ. В), м. Києва, зокрема, у таких постачальників: ТОВ Комтеко Декор (код за ), ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ТОВ ТОТАН-ГРУП (код за ), ТОВ Компанія ЮНА-ДВЕРІ (код за ), ТОВ ІНСТИТУТ ТЕХНІЧНИХ РОЗРОБОК МОНОШТ-ГРУП (код за ), ТОВ ЕКС-ТІАРА (код за ), ТОВ БЕТА ПРО (код за ), ТОВ Будівельні технології 2015 (код за ), ТОВ ПСТ ПЛЮС (код за ), ТОВ МАСТЕР-ЛОГИСТИК (код за ), ТОВ АСТ-СВІТЛОТЕХНІКА (код за ), ТОВ Епіцентр-К (код за ), ТОВ Леруа Мерлен Україна (код за ), ТОВ ВЕКА-БУД (код за ), ТОВ РКЦ-БУД (код за ), ПАТ Одескабель, ПП Ремонтно-виробниче підприємство №1, ТОВ Сучасна архітектура міста (код за ), ТОВ ЄВРОДШ (код за ), ТОВ АМТТ-ТРЕЙД (код за ).

За період 2017 року витрати у сумі 1 412 000,00 гри підтверджуються наступними первинними бухгалтерськими документами:

договором №03/01 від 25.01.2016 між позивачем (інвестором) та ТОВ Дніпрорембуд 2014 на виконання робіт з реконструкції адміністративно-складської будівлі за адресою: 03142, м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, 79-А (літ. В); актами виконаних робіт №КБ-2в за період вересень, грудень 2017 року; підсумковими відомістю ресурсів за період вересень, грудень 2017 року та довідками про вартість виконаних робіт за період вересень-грудень 2017 року за адресою: 03142, м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, 79-А (літ. В); платіжними дорученнями за період 2017 року всього на загальну суму 1 940 037,00 гри; зареєстрованими податковими накладними на загальну суму 1 940 037,00 грн.

За період 2018 року витрати у сумі 4 603 900,00 грн підтверджуються наступними первинними бухгалтерськими документами:

договором №01/30-05 від 30.05.2018 між товариством та ТОВ УБК ДОМІНО на виконання робіт з реконструкції адміністративно-складської будівлі за адресою: 03142, м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, 79-А (літ. В), належним чином складеними видатковими накладними з липня по грудень 2018 р.; актом приймання виконаних будівельних робіт на об`єкті за адресою: 03142, м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, 79-А (літ. В); банківською випискою з 06.06.2018 по 13.12.2018 та платіжними дорученнями №5833 від 01.04.2019, №5692 від 05.12.2018, №5505 від 27.06.2018, від 23.07.2018 №5526 на оплату за виконання ремонтних робіт та матеріали для ремонту;x

договором №58 від 02.05.2018 між Позивачем та ТОВ Комтеко Декор, рахунками на оплату за період березня по липень 2018 року; належним чином складеними видатковими накладними з березня по липень 2018 року; платіжними дорученнями №5445 від 02.05.2018, №5437 від 27.04.2018, №5408 від 28.03.2018, №5428 від 19.04.2018;

договором №10994 від 05.09.2018 між Позивачем та ФОП ОСОБА_1 , замовленням №227 від 05.09.2018 та належним чином складеною видатковою накладною від 09.11.2018 №176, а також платіжним дорученням на оплату за перила від 05.09.2018 №5575;

договором №14.06/18 від 14.08.2018 між товариством та ТОВ ТОТАН-ГРУП довідкою про вартість робіт та належним чином складеним актом виконаних робіт за серпень 2018 року, платіжними дорученнями на оплату від 18.06.2018 №284, №299 від 05.07.2018, №334 від 21.09.2018;

договором №КГ/Д-0863 між позивачем та ТОВ Компанія ЮНА-ДВЕРІ, замовленнями покупця та належним чином складеними видатковими накладними від 07.11.2018 між позивачем а ТОВ Компанія ЮНА-ДВЕРІ, платіжними дорученнями №38 від 30.10.2018, №362 від 14.09.2018;

договором б/н від 19.09.2018 між позивачем та ТОВ ІНСТИТУТ ТЕХНІЧНИХ РОЗРОБОК МОНОЛІТ-ГРУП, рахунком на оплату та належним чином складеною видатковою накладною №23/08-1 від 23.08.2018 та платіжним дорученням №335 від 21.08.2018;

договором №1/2018 від 01.03.2018 з ТОВ ЕКС-ТІАРА; платіжними дорученнями №5554 від 27.07.2018, №5387 від 12.03.2018, виписками банківськими з 01.03.2018 по 20.12.2018; рахунками на оплату та належним чином складеними видатковими накладними за період березень, серпень, жовтень 2018 року між товариством та ТОВ ЕКС-ТІАРА;

договором №237 від 01.10.2017 з ТОВ БЕТА ПРО, рахунками на оплату та належним чином складеними видатковими накладними за період травень-листопад 2018 року, актами здачі-прийняття робіт за період червень-липень 2018 року та товарно-транспортними накладними за період травень-серпень 2018 року між товариством та ТОВ БЕТА ПРО, а також банківською випискою 24.05.2018 по 05.02.2020, платіжними дорученнями у загальній кількості 8 шт. за період червень-жовтень 2018 року;

договором №03011901 від 03.01.2018 з ТОВ Будівельні технології 2015, платіжними дорученнями №5698 та №5699 від 11 грудня 2018 року, від 17.12.2018 №5710, №5631 від 24.10.2018, №5571 від 03.09.2018, рахунками на оплату та належним чином складеними видатковими накладними за період березень-квітень та вересень-грудень 2018 року між товариством та ТОВ Будівельні технології 2015;

договором №06111801 від 06.11.2018 з ТОВ ПСТ ПЛЮС, рахунками на оплату від 06.11.2018 та від 29.03.2018, належним чином складеними видатковими накладними від 07.11.2018 та від 30.03.2018 між товариством та ТОВ ПСТ ПЛЮС, а також платіжними дорученнями №46 від 07.11.2018 та від 30.03.2018 №5409;

договором №07/10 від 30.09.2017 з ТОВ МАСТЕР-ЛОГИСТИК, рахунками на оплату та належним чином складеними видатковими накладними за період квітень-червень та грудень 2018 року між товариством та ТОВ МАСТЕР-ЛОГИСТИК, а також банківською випискою з 10.04.2018 по 20.06.2018 та платіжним дорученням №5459 від 11.05.2018;

договором поставки №0110/18 від 01.10.2018 з ТОВ АСТ-СВІТЛОТЕХНІКА, рахунками на оплату від 01.11.2018 та від 05.10.2018, та належним чином складеними видатковими накладними за період жовтень-листопад 2018 року між товариством та ТОВ АСТ-СВІТЛОТЕХНІКА, а також банківською випискою з 10.10.2018 по 05.12.2018 та платіжними дорученнями №16490 від 13.11.2018; №5647 від 07.11.2018; належним чином складеними актом здачі-прийняття робіт від 22.11.2018, рахунками на оплату та видатковими накладними за період червень, жовтень-листопад 2018 року з ТОВ Епіцентр-К (код за ), а також платіжними дорученнями на оплату товару у кількості 9 шт; рахунком-фактурою та належним чином складеною видатковою накладною №БН104_095604 від 23.10.2018 з ТОВ Леруа Мерлен Україна, платіжним дорученням №28 від 23.10.2018;

договором підряду №07/09 від 12.09.2018, рахунком на оплату та належним чином складеними актами виконаних робіт (наданих послуг) за вересень та жовтень 2018 року з ТОВ «ВЕКА-БУД» та банківською випискою за 12.09.2018;

договором поставки №10/06-1 від 06.10.2017 з рахунками на оплату та належним чином складеними видатковими накладними за жовтень 2017 року між товариством та ТОВ РКЦ-БУД, а також платіжними дорученнями №5175 від 10.10.2017, №5172 від 09.10.2017; накладною №12219 від 01.10.2018 з ПАТ Одескабель, рахунком від 27.09.2018 від ПАТ Одескабель та платіжним дорученням №5590 від 28.09.2018 на користь ПАТ Одескабель, а також пояснювальною запискою №48/юр від 04.06.2020;

договором №119-М від 04.09.2018 з ПП Ремонтно-виробниче підприємство №1 з додатком №1, актом №1974 від 29.10.2018, рахунком на оплату №1983 від 19.10.2018, рахунком на оплату №1772 від 05.09.2018, випискою банківською з 07.09.2018 по 26.11.2018 з ПП Ремонтно-виробниче підприємство №1, платіжним дорученням №5631 від 29.10.2018 та платіжним дорученням №5623 від 22.10.2018 на користь ПП «Ремонтно-виробниче підприємство №1»;

договором купівлі-продажу №0917-287 від 26.10.2017 з ТОВ Сучасна архітектура міста, рахунками на оплату та належним чином складеними видатковими накладними за квітень, травень, червень, вересень 2018 року, актами виконаних робіт (наданих послуг) за червень, вересень 2018 року, а також банківською випискою 16.05.2018-17.05.2018 та платіжними дорученнями №5574 від 05.09.2018, 5453 від 10.05.2018, №5400 від 20.03.2018;

договором поставки №11-05/1 від 11.05.2018 з ТОВ ЄВРОДІН, рахунком на оплату та належним чином складеною видатковою накладною за серпень 2018 року, а також платіжним дорученням №5566 від 03.09.2018;

договором №4/09/2017 від 04.09.2017 з ТОВ АМТТ-ТРЕЙД, рахунками на оплату за серпень 2018, належним чином складеними видатковими накладними з лютого по вересень 2018 року, а також банківською випискою з 12.09.2017 по 01.03.2018.

Однак, незважаючи на подані документи, суд вважає, що ГУ ДПС у м. Києві дійшло помилкового висновку про безпідставне завищення сум інших операційних витрат в розмірі 6 015 900,00 грн за період 2017-2018 роки.

Щодо порушення у зв`язку з не відображення у Додатку РІ до декларації з податку на прибуток за 2017-2018 роки 30% вартості товарів, придбаних у нерезидента ALOVEY COSMETIC PACKAGING CO., LIMITED, судом враховано наступне.

Контролюючий орган вважає, що надані позивачем під час перевірки пояснення не підтверджують витрати за принципом «витягнутої руки» відповідно до процедури, встановленої ст.39 ПК України, що призводить до необхідності коригування фінансового результату до оподаткування відповідно до п.140.5.4. п.140.5 ст.140 ПК України, а саме за 2017 рік на 480 154,58 грн та за 2018 рік на 225 722,79 грн.

Так, до перевірки були надані й інші документи, при дослідженні яких можливо обрати найбільш доцільний метод ТЦУ та сторону, що досліджується, а також дійти до обґрунтованого висновку, що операції з даним контрагентом є порівняльними:

оригінали документів по МД №10025003/2017/281009 від 23.02.2017 на суму 20748,00$: інвойс, товарная накладная, митна декларація, сертифікат походження товару, цмр, коносамент, акт виконаних робіт та рахунок від митного брокера;

оригінали документів по МД №100010/2017/293730 від 21.12.2017 на суму 37360,00$: інвойс, товарная накладная, митна декларація, сертифікат походження товару, цмр, коносамент, акт виконаних робіт та рахунок від митного брокера;

оригінали документів по МД №100010/2018/160866 від 14.12.2018 на суму 27000,00$: інвойс, товарная накладная, митна декларація, сертифікат походження товару, цмр, коносамент, акт виконаних робіт та рахунок від митного брокера;

оригінал інвойсу №FACT01/18A&02/18B по контракту №0116 від 01.09.2016 з компанією Ever Bilena Cosmetics inc.

Однак, ГУ ДПС у м. Києві помилково зроблено висновок щодо доцільності застосування методу порівняння неконтрольованої ціни та вважати, що операції з контрагентом ALOVEY COSMETIC PACKAGING CO., LIMITED є порівняльними немає можливості.

Як було зазначено контролюючим органом в акті перевірки, річний дохід позивача від будь-якої діяльності, за правилами бухобліку, за 2017 звітний рік складає 85 350 531,00 грн, а за 2018 звітний рік складає 78 600 899,00 грн, що не перевищують 150 мільйонів гривень за кожен звітний рік та свідчить про недотримання умови визначення господарських операцій контрольованим відповідно до пп.39.2.1.7 п.39.2. ст.39 ПК України.

Крім того, обсяг господарських операцій позивача з контрагентом ALOVEY COSMETIC PACKAGING CO., LIMITED, визначений за правилами бухгалтерського обліку, не перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за кожен відповідний податковий (звітний) рік, що також підтверджує недотримання умови визначення господарських операцій контрольованим відповідно до пп.39.2.1.7 п.39.2. ст.39 ПК України.

З наведеного вбачається, що вимоги пп.140.5.4. п.140.5. ст.140 ПК України не можуть бути застосовані до позивача, оскільки операція не є контрольованою, а сума таких витрат підтверджується за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, встановленої статтею 39 ПК України.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ Фірма Єдина Європа надавалися представникам контролюючого органу оригінали первинних документів, в тому числі по взаємовідносинах з контрагентом ALOVEY COSMETIC PACKAGING CO., LIMITED на запит, однак, протиправно не були враховані відповідачем, відтак, застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій у розмірі 510 грн, на підставі пп. 54.3.3 п.54.3 ст. 54 і п.121.1 ст.121 ПК України є протиправним.

З наведеного вбачається, що при складанні акту перевірки контролюючим органом використано необгрунтовані дані, а також суб`єктивні припущення, які не мають підтверджуючих доказів та належного обґрунтування, а наявні первинні бухгалтерські документи підтверджують як правомірність віднесення до складу валових витрат сум інших операційних витрат в розмірі 6 015 900,00 грн за період 2017-2018 років, так і відсутність простроченої кредиторської заборгованості станом на 30.06.2019 з контрагентами: ПП ВКФ Ловді у сумі 2 978 062,94 грн, ТОВ Фенікс Кологен у сумі 566 557,60 грн, ТОВ Альянс 2008 у сумі 2 075 500,00 грн, ТОВ Плутос Груп Компані у сумі 1 522 536 грн, ТОВ Апекстрейд ЛТД у сумі 994 425 грн, ТОВ Борд-Сервіс у сумі 433 500 грн, так і підтверджують суму витрат за результатами фінансово-господарських операцій з компанією ALOVEY COSMETIC PACKAGING CO., LIMITED за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, встановленої статтею 39 ПК України.

Вказані первинні документи відповідають загальним вимогам, визначеним статтею 9 Закону №996-XIV, та відсутні підстави ставити під сумнів їх справжність та достовірність відображених у них даних.

З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що господарські операції між ТОВ Фірма Єдина Європа та його контрагентами по операціям за період 2017-2018 років, документально підтверджені та фактично здійснені з метою використання в оподатковуваних операціях; відповідачем не надано доказів, які б спростовували реальність таких операцій, визначали б відсутність у позивача відповідних розрахункових та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку, невідповідність господарських операцій цілям господарської діяльності позивача, їх збитковості тощо, які б окремо або в сукупності вказували не те, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Доказів, які б свідчили, що вказані угоди є недійсними, матеріали справи також не містять.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З наведеного вбачається, що при прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень податковим органом не було враховано усіх фактів та обставин, що мають значення, отже, податкові повідомлення-рішення від 17 січня 2020 року за №, № та № року винесені без врахування фактично наданих до перевірки документів ТОВ Фірма Єдина Європа.

Вказане у своїй скупості свідчить про протиправних характер винесених податкових повідомлень-рішень від 17.01.2020 за № , № , № .

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Крім того, враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На думку суду, заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною, а тому, враховуючи предмет спору, незначну складність справи, заявлене представником відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 14 869,08 грн.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 17.01.2020 (форма Р) на суму 720 360,00 грн за податковими зобов`язаннями податку на прибуток приватних підприємств та штрафними санкціями на суму 180 090,00 грн; № від 17.01.2020 (форма Р) на суму 72 250,00 грн за податковими зобов?язаннями з податку на додану вартість та штрафними санкціями на суму 18 062,00 грн; № від 17.01.2020 (форма П) на суму 510 грн адміністративного штрафу.

Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Єдина Європа судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 869 гривень 08 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма Єдина Європа (02098, м. Київ, вул. Ю. Шумського, 5, офіс 372/8, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Суддя Ю.Ю. Сорока