Справа № 140/6624/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року ЛуцькСправа № 140/6624/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУ ПФУ в Хмельницькій області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо виплати пенсії у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; зобов`язання відповідача виплачувати пенсію без обмеження максимального розміру, починаючи з 01.02.2020; визнання протиправними дії відповідача щодо виплати пенсії із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (далі Постанова №118), починаючи з 01.03.2022, з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (далі Постанова №168), починаючи з 01.03.2023, з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році (далі Постанова №185), починаючи з 01.03.2024 та з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року №209 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році (далі Постанова №209), починаючи з 01.03.2025; зобов`язання відповідача здійснити виплату призначеної пенсії без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до Постанови №118, починаючи з 01.03.2022, з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до Постанови №168, починаючи з 01.03.2023, з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до Постанови №185, починаючи з 01.03.2024 та з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до Постанови №209, починаючи з 01.03.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є військовим пенсіонером, який перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Хмельницькій області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262-ХІІ).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року у справі №140/11626/24, яке набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії на підставі довідок Адміністрації Державної прикордонної служби України від 15 липня 2024 року №№ 11/20569-суд, 11/20570-суд, 11/20571-суд, 11/20572-суд, що визначали грошове забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023.

На виконання рішення суду відповідач провів перерахунок пенсії, проте її розмір був обмежений максимальним розміром, передбаченим частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ, у редакції Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 №3668-VI (далі Закон №3668-VI).

Представник позивача стверджує, що обмеження пенсії є протиправним, оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, а отже з 20.12.2016 у законі відсутня норма, яка встановлює граничний розмір пенсії. Крім того, позивач вказує, що обмеження розміру пенсії суперечить статті 46 Конституції України, яка гарантує громадянам рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Також вважає, що Пенсійний фонд неправомірно не здійснив індексацію пенсії відповідно до Постанов №№118, 168, 185, 209.

У зв`язку з цим просить суд зобов`язати відповідача виплачувати пенсію без обмеження максимального розміру, а також провести виплати з урахуванням індексацій, визначених постановами Кабінету Міністрів України.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву ГУ ПФУ в Хмельницькій області не погоджується з позовними вимогами та зазначає, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі №140/11626/24 було здійснено перерахунок пенсії позивачу з урахуванням наданих довідок Адміністрації Державної прикордонної служби України, але розмір виплат обмежено максимальним розміром, визначеним законом.

Відповідач зазначає, що обмеження пенсії здійснено відповідно до положень статті 2 Закону №3668-VI, а також до вимог чинного законодавства, яке передбачає, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Щодо індексації, відповідач вказує, що вищенаведені постанови Кабінету Міністрів України №№118, 168, 185, 209 передбачають підвищення пенсій у межах максимального розміру, встановленого законом. Оскільки розмір пенсії позивача вже перевищує граничний розмір, підстави для її додаткового підвищення відсутні.

Крім того, відповідач наголошує, що перерахунки, проведені на підставі довідок Адміністрації Державної прикордонної служби України, вже врахували усі законні підстави для визначення пенсії, і позовні вимоги щодо додаткових виплат не відповідають нормам Закону №2262-ХІІ та постанов Кабінету Міністрів України.

З врахуванням вищенаведеного просить розгляд справи провести в судовому засіданні з викликом сторін, а в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Також разом з відзивом від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду внаслідок пропуску позивачем строку звернення до суду.

Суд звертає увагу, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Відтак, заявлене у відзиві на позовну заяву клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не підлягало судом вирішенню по суті.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.08.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання (надіслання) до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із наведенням підстав (поважних причин) пропуску такого строку та наданням доказів на підтвердження таких обставин, або ж уточити позовні вимоги з урахуванням строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 25.08.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити виплату пенсії за період з 01.02.2020 по 15.12.2024 залишено без розгляду.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII, що підтверджується матеріалами справи.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі №140/11626/24, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії на підставі довідок Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 15 липня 2024 року №11/20569-суд станом на 01.01.2020 для перерахунку пенсії з 01.02.2020, №11/20570-суд станом на 01.01.2021 для перерахунку пенсії з 01.02.2021, №11/20571-суд станом на 01.01.2022 для перерахунку пенсії з 01.02.2022, №11/20572-суд станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії з 01.02.2023.

На виконання вищезазначеного рішення суду ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум пенсій з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022 та з 01.02.2023 згідно довідок Адміністрації Державної прикордонної служби України від 15.07.2024 № 11/20569-суд, № 11/20570- суд, № 11/20571-суд, № 11/20572-суд в розмірі 68% сум грошового забезпечення, однак обмежило виплату позивачу пенсії максимальним розміром та без врахування індексацій, передбачених Постановами №№118, 168.

На адвокатський запит від 27.05.2025 №7774-05/20225/1 (вх. №10665/8) щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі №140/11626/24 ГУ ПФУ в Хмельницькій області листом від 30.05.2025 №2200-0305-8/40665 повідомило представника позивача про те, що на виконання вищезазначеного рішення суду ОСОБА_1 проведено, починаючи з 01.02.2020, перерахунок пенсії, однак з урахуванням обмеження максимальним розміром пенсії. З 01.06.2025 розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 23610,00 грн.

Позивач не погодився із обмеженням виплати пенсії максимальним розміром та без врахування індексацій, передбачених вищенаведеними постановами Кабінету Міністрів України, внаслідок чого звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону №3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України частину сьому статті 43 Закону №2262-XII доповнено реченням такого змісту: Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 20 грудня 2016 року у справі №7-рп/2016, є втрата чинності із 20 грудня 2016 року частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII.

Приписами частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ (у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності з 01 січня 2017 року) знову ж таки передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

Буквальне розуміння змін, внесених Законом №1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-ХІІ є відсутньою частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Отже, починаючи із 2017 року, стаття 43 Закону №2262-ХІІ не містила норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Внесені Законом №1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є нереалізованими та самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною, зокрема, в постановах Верховного Суду від 30 жовтня 2020 року у справі №522/16881/17, від 09 листопада 2020 року у справі №813/678/18, від 31 березня 2021 року у справі №815/3000/17.

Законом №3668-VI частину п`яту статті 43 Закону №2262-ХІІ викладено у такій редакції: Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Крім того, за змістом статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Конституційний Суд України у рішенні від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-ХІІ, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-ХІІ, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ та положення частини першої статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ.

При цьому, положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. Тобто, наявна колізія між Законом №2262-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи. У постанові від 13 лютого 2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18, із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, застосуванню підлягають норми Закону №2262-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.03.2023 у справі №340/3144/21, від 25.05.2023 у справі №640/10017/19, від 22.11.2023 у справі №320/1658/21, від 23.01.2024 у справі №160/17347/22 та від 18.07.2024 у справі №300/2531/21, та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються судом при вирішенні справи.

Оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач допустив протиправні дії щодо обмеження позивачу розміру пенсії максимальним розміром після проведення її перерахунку на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі №140/11626/24 з 16.12.2024 (з врахуванням строку звернення до суду).

Суд наголошує, що норма щодо обмеження максимальним розміром пенсій у спеціальному Законі №2262-ХІІ визнана неконституційною ще у 2016 році й станом на 16.12.2024 відсутні положення про обмеження призначених згідно із вказаним Законом пенсій максимальним розміром.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача суд врахував, що відповідач при перерахунку пенсії на виконання вищенаведеного рішення суду здійснив нарахування пенсії позивачу з урахуванням індексацій, передбачених Постановами №185, №209, що підтверджується матеріалами пенсійної справи №, однак обмежив розмір пенсії до виплати сумою, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

На думку суду, відповідач не довів, що обмежуючи розмір пенсії позивача, діяв відповідно до закону, тому такі його дії є протиправними.

Водночас суд зазначає, що відповідач правомірно здійснив перерахунок пенсії позивачу без урахування індексацій, передбачений Постановами №118, №168.

При вирішенні даної справи суд враховує висновок Верховного Суду, сформований у рішенні від 16.12.2024 за результатом розгляду справи №400/6254/24 як зразкової, згідно з яким перерахунок пенсії військовослужбовця на підставі рішення суду, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб є таким перерахунком пенсії з підвищенням, який відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та від 24.02.2023 №168 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, змінює розмір грошового забезпечення військовослужбовців (посадового окладу) та є правомірною підставою для припинення виплати індексації в розмірі, передбаченому Постановами №№118, 168.

Застосовуючи правові висновки Верховного Суду у зразковій справі №400/6254/24 до обставин цієї справи, суд дійшов висновку про те, що оскільки пенсія позивача на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі №140/11626/24 перераховувалася з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022, з 01.02.2023 з підвищеного розміру грошового забезпечення у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на відповідний рік, то підстави для її індексації в силу приписів Постанов №118 та №168 відсутні.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, позовні вимоги необхідно задовольнити частково у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Хмельницькій області щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром та зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 16.12.2024 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) без застосування обмеження пенсії максимальним розміром.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових витрат матеріали справи не містять, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 з 16 грудня 2024 року перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальний розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, Хмельницька область, місто Хмельницький, вулиця Чекірди Гната, будинок 10; ідентифікаційний код 21318350).

Суддя Н. В. Стецик