Справа № 260/4357/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/4357/24 пров. № А/857/26753/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

розглянувши в письмовому провадженні, в м. Львові, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Волинського Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року, що ухвалив суддя Гаврилко С.Є., в м. Ужгороді, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області перерахували та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи із 19.03.2024 року пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-Х1І, на підставі довідки управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області №335/01-27 від 15.03.2024 року;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати у сумі 1211 гривень 20 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при нарахуванні та виплаті пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу", відповідач протиправно не врахував довідку управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області № 335/01-27 від 15 березня 2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 18 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка, на момент виходу на пенсію, не займає посади державної служби.

24 вересня 2024 року Закарпатський окружний адміністративний суд прийняв рішенням від позов задоволено.

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 26 березня 2024 року № 28 про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 19 березня 2024 року перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсію державного службовця за віком, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, з урахуванням довідки управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області № 335/01-27 від 15 березня 2024 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова у перерахунку та виплаті позивачці пенсії, відповідно до статті 37 Закону України № 3723-XII, згідно із наданою довідкою про складові заробітної плати, не відповідає положенням статті 2 КАС України.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що відсутні підстави для врахування довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, оскільки Закон України "Про державну службу" не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив, що 29 вересня 2017 року позивачці призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ з урахуванням наявного стажу державної служби.

19 березня 2024 року ОСОБА_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про перерахунок пенсії, на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, а також особі, яка має не менше як 18 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби № 335/01-27 від 15 березня 2024 року, виданої управлінням соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 26 березня 2024 року № 28, позивачці відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що, згідно з пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, збережено право державних службовців лише на призначення (а не перерахунок) пенсії на умовах статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, однак, даним законом перерахунок пенсій не передбачено.

Вважаючи таку відмову протиправною, з метою захисту своїх порушених прав та інтересів, позивачка звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Закон України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 (далі Закон № 889-VІІІ), визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок).

Пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (п. 1 Порядку).

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що підпунктом 1 пункту 2 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, визнано таким, що втратив чинність, Закон України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами, Закон України Про державну службу № 3723-XII від 16.12.1993, далі Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії державного службовця за віком після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права було викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17, від 11.04 2023 у справі № 1.380.2019.003855.

Апеляційний суд встановив, що 29 вересня 2017 року позивачці призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, яку позивачка отримувала на час звернення за перерахунком пенсії, що сторонами не заперечується.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що як Закон № 889-VІІІ, так і Закон № 1058-IV не передбачають підстав (умов) для перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючих службовців. Не передбачає таких підстав і стаття 37 Закону № 3723-ХІІ.

Отже, за встановлених обставин цієї справи, у контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правові підстави для перерахунку пенсії позивачки за віком, відповідно Закону України Про державну службу № 889-VІІІ, відсутні, оскільки законодавство не регламентує ні права особи на такий перерахунок, ні порядку і умов здійснення такого перерахунку пенсії.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених вище правових норм, у подібних спірних правовідносинах, викладено у постанові Верховного Суду від 19 березня 2025 року у справі № 300/936/23.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII (щодо гарантій соціального захисту державних службовців) від 23.12.2022 № 3-р/2022 у справі № 3-132/2018 (5462/17).

Цим рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ зі змінами.

Підпункт 1 пункту 2 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIIІ, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.

Конституційний Суд Україні звернув увагу на обов`язок Верховної Ради України внормувати перерахунок розмірів пенсій осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ зі змінами, з урахуванням приписів Конституції України та цього Рішення.

Таким чином, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України 23.12.2022 № 3-р/2022, правове регулювання перерахунку пенсії держслужбовців у майбутньому зазнає змін.

Однак, до врегулювання Верховною Радою України питання перерахунку пенсій, призначених на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, підстав для такого перерахунку немає.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі № 520/6418/21.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 26 березня 2024 року № 28 про відмову в перерахунку пенсії прийнято в межах чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, тому рішення суду необхідно скасувати та прийняти постанову про відмову з задоволенні позову, задовольнивши апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі № 260/4357/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель