Справа № 760/13939/24
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Черчукан В.О.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Відповідача: поліцейський 1 взводу 2 роти 2 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві - старшого лейтенанта поліції Міщенко Олексія Леонідовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача та просив скасувати постанову серії ЕНА №2361497 від 10.06.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.06.2024 поліцейським 1 взводу 2 роти 2 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві - старшим лейтенантом поліції Міщенко Олексієм Леонідовичем було винесено постанову серії ЕНА №2361497 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , 10.06.2024 о 16 год. 45 хв. за адресою м. Київ, вул. Мижигірська, 9, керуючи транспортним засобом «Mazda 3», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив вимоги п. 8.4. ПДР - порушення вимог заборонних знаків, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки інспектором не було наведено доказів вчинення ним правопорушення.

Крім того, зазначає, що він є інвалідом з дитинства 3 (третьої) групи. Даний факт підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 . Важливим вважає той акт, що посвідчення розміщене під лобовим склом автомобіля Позивача.

Роз`яснення до знаку 3.24 «Зупинка заборонена» вказано, що дія знаку не поширюється на водіїв з інвалідністю та на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю.

Вважає, що інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення формально підійшов до її розгляду, не бажав встановити дійсні обставини справи, порушив процедуру розгляду справи, в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення.

Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, на підставі чого просив позов задовольнити.

14.06.2024 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіній О.М.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.06.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

24.07.2024 представником Відповідача був поданий відзив на позовну заяву, у якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує. Стверджує, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2361497 від 10.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - винесена законно та обґрунтовано. Вказує, що працівниками Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції як уповноваженими та відповідальними особами вірно винесено постанову, з дотриманням правил чинного законодавства.

Звернув увагу суду в своєму відзиві та надав до суду відео фіксацію вчинення Позивачем правопорушення, яке зафіксоване нагрудною камерою, з відеозапису водій встановлено, що ОСОБА_1 повідомляє, що забирав самокат і швидко повернувся до свого транспортного засобу, вчинене правопорушення ніяким чином не заперечував і був згоден з його вчиненням. Ніяких обставин, що він є інвалідом з дитинства 3 (третьої) групи, як вказує Позивач в позовній заяві, ним повідомлено не було.

Стверджує, що Позивач, подавши позов, жодних переконливих доказів своєї невинуватості не надав. Зауваження в позові про те, що на думку Позивача був порушений процесуальний порядок розгляду справи не є підставою для скасування винесеної постанови та звільнення останнього від адміністративної відповідальності.

Просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи та надані до суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.06.2024 поліцейським 1 взводу 2 роти 2 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві - старшим лейтенантом поліції Міщенко Олексієм Леонідовичем було винесено постанову серії ЕНА №2361497 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , 10.06.2024 о 16 год. 45 хв. за адресою м. Київ, вул. Мижигірська, 9, керуючи транспортним засобом «Mazda 3», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив вимоги п. 8.4. ПДР - порушення вимог заборонних знаків, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач, вважаючи винесену постанову про адміністративне правопорушення протиправною, звернувся із вказаним позовом до суду.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною першою статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до пункту 8.4. Правил дорожнього руху дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Згідно з Додатком 1 до Правил дорожнього руху знак 3.24. «Зупинка заборонена» належить до заборонних знаків.

Дією знаку 3.24. забороняється в`їзд усіх транспортних засобів з метою:

запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом;

запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8;

організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо;

запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватися разом з табличкою 7.9;

запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що Позивач, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.24. Факт зупинки під знак 3.24 Позивач не заперечує, що вбачається зі змісту позовної заяви. Позивач акцентує увагу суду на тому, що Відповідач не навів достатньо доказів його провини під час складання постанови про притягнення його до відповідальності та такі докази відсутні в матеріалах справи.

Крім того, Позивач посилається на наявність у нього посвідчення інваліда з дитинства 3 (третьої) групи, однак доказів його пред`явлення саме інспекторам патрульної поліції під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - надано суду так і не було.

Судом досліджено долучені Відповідачем до відзиву на позовну заяву відеозапис з боді камери інспектора патрульної поліції, на якому чітко зафіксоване порушення Позивачем вимоги дорожнього знаку 3.24.

Крім того, даним відео підтверджується й той факт, що Позивач не пред`являв інспекторам патрульної поліції під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності посвідчення інваліда.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

З викладеного вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Тобто, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Факт вчинення Позивачем правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП за обставин, викладених у оскаржуваній постанові, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Отже, за встановлених обставин в діях Позивача був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, а дії інспектора ДПП щодо притягнення Позивача до адміністративної відповідальності були правомірними.

Оцінивши зібрані у справі докази та пояснення сторін у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена на підставі та в межах повноважень наданих Департаменту патрульної поліції, у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому є законною і не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-245, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Відповідача: поліцейський 1 взводу 2 роти 2 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві - старшого лейтенанта поліції Міщенко Олексія Леонідовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26 серпня 2025 року.

Суддя О.М. Букіна