Справа № 307/1978/25
Суддя: Стецюк М. Д.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/1978/25
Провадження № 2-а/307/50/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Козьма О.Б., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанову від 24 травня 2025 року серії ЕНА № 04810650 вважає незаконною, та вважає, що не порушував вимог закону. Крім того, зі змістом постанови він не погоджується, оскільки факт правопорушення не був належним чином доведений. Працівником поліції не проводилось вимірювання світлопропускної здатності скла, крім того не було використано сертифікований прилад, відсутній документ з результатами вимірювання, не зафіксовано фото- чи відеодоказів правопорушення, проводився поверхневий огляд лобового скла. Його пояснення не були враховані, що порушує вимоги ст. 278 КУпАП. Відповідно до п.31.4.7 в) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності встановленого на скло додаткових предметів або нанесеного покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість. У примітці до вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України зазначено, що на верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоноване скло (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 572788. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів, стекол. Працівники поліції не проводили будь-які дослідження і заміри будь-якими спеціальними приладами, які визначають пропускну здатність лобового скла та світлових приладів транспортного засобу. Отже, за таких обставин він не погоджується із постановою, вважає постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків поліцейських фактичним обставинам події, порушення норм матеріального права.

Враховуючи наведене, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 04810650 від 24 травня 2025 року, якою притягнуто його ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Також просить стягнути судові витрати.

03 червня 2025 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області позовну заяву залишено без руху на надано позивачеві строк для усунення вказаних недоліків згідно ухвали суду.

13 червня 2025 року, на виконання вказаної ухвали суду, позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

16 червня 2025 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

24 червня 2025 року від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначають наступне. З матеріалів справи вбачається, що 24 травня 2025 року о 23 год. 22 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем в якого на лобове скло нанесено покриття, яке обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість чим порушив п.н. 31.4.7 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.121 КУпАП. Постановою серії ЕНА № 4810650 від 24 травня 2025 року громадянина ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 670 гривень. Пунктом 31.4.7. ПДР визначено, що забороняється експлуатація транспортного засобу якщо: в) встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість. Отже, інспектором Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції Ляшком І. Ю. було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії ЕНА № 4810650 від 24 травня 2025 року та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. На місці вчинення адміністративного правопорушення, інспектором Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції Ляшком І. Ю. було здійснено відеофіксацію події, що в розумінні статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення. Звертає увагу суду, що оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими. Враховуючи вищевикладене, просять відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з викладених підстав та просив позов задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24 травня 2025 року постановою серії ЕНА № 4810650 поліцейським Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції Ляшко І.Ю. було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 24 травня 2025 року о 23:18 год. в с. Вільхівці, вул. Центральна (Князя Володимира) керував автомобілем у якого було затоноване лобове скло, чим порушив п.31.4.7 ПДР, та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.5).

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП відбулося через порушення, на думку відповідача, п. 31.4.7. ПДР України, оскільки позивач керував транспортним засобом, на лобове скло якого нанесене покриття, що обмежує оглядовість з місця водія і погіршує його прозорість.

Пунктом 31 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, встановлені вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Приписами п. 31.4 розділу 31 ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.

Відповідно до п. 31.4.7. ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, інші елементи конструкції зокрема п. в) встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

До вказаного пункту Правил є примітка про те, що на верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів;

Звідси виходить, що саме ГОСТ 5727-88 регламентує ступінь затемнення стекол автомобіля, відповідно до якого світлопропускання стекол, що забезпечують видимість для водія має бути не менше ніж: 75% - для вітрових стекол; 70% - для стекол, які не є вітровими, що входять до поля огляду водія, яке визначає передню оглядовість. Світлопропускання інших стекол, які не є вітровими, не нормується.

Отже, наявність нанесеного покриття на лобовому склі, що обмежує оглядовість з місця водія і погіршує його прозорість, віднесено до технічних несправностей транспортного засобу, за наявності яких експлуатація його забороняється, а у разі такої експлуатації настає відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із дослідженого відеозапису, який приєднаний до відзиву на позовну заяву вбачається, що працівник поліції повідомляє позивачу про винесення постанови за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП та позивач чітко відповідає, що не згідний із порушенням, оскільки тонування скла повинно перевірятися за допомогою приладу.

Відеозапис наданий відповідачем не дає можливості встановити порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху, оскільки на відео не зафіксовано огляд автомобіля.

Таким чином, відповідач не надав жодних доказів того, що посадовою особою поліції було проведено вимірювання світлопропускної здатності скла автомобіля позивача із застосуванням спеціальних вимірювальних засобів та встановлено що ступінь його затемнення не відповідає визначеним стандартам.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що відповідачем не надано доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийняття постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про недоведеність відповідачами наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог ПДР, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, за яке позивача було піддано адміністративному стягненню.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що представником відповідача, який заперечував проти позову, не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ст. 139 КАС України, з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст.241-246, 250,286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4810650 від 24 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 340 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, адреса місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, 13, Закарпатської області, .

Відповідач - Тячівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, адреса місцезнаходження: 90500, м. Тячів, вул. Нересенська, 1, Закарпатської області.

Повний текст рішення складено 25 серпня 2025 року.

Суддя М.Д. Стецюк