Справа № 200/3652/25
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року Справа№200/3652/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 01 квітня 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість із щомісячних страхових виплат, яка виникла за період з 01 квітня 2022 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та отримував страхові виплати. З 01 квітня 2022 року 14 листопада 2024 року відповідач припинив виплату щомісячних страхових виплат, без повідомлення причин. Позивач вважає дії відповідача щодо припинення страхових виплат протиправними та такими, що порушують вимоги Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку з чим просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду позивача, поновлено строк звернення до адміністративного суду з наведеним позовом.

Відповідач заперечуючи проти позову, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в березні 2020 року ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщена особа, звернувся до Дружківського міського відділення управління Фонду за призначенням щомісячної страхової виплати з випискою з акту огляду МСЕК серія 12 ААА № 088153 від 19.03.2020, якою було повторно встановлено 65% стійкої втрати професійної працездатності на період з 06.03.2020 до 01.04.2022 з повторним оглядом 19.03.2022. Постановою відділення Фонду від 08.04.2022 №14038/86374/1/14 щомісячні страхові виплати позивачу припинені з 01.04.2022 у зв`язку із закінченням терміну дії довідки МСЕК. З травня 2022 року по теперішній час нарахування та виплата щомісячних страхових виплат не здійснювалась, оскільки ОСОБА_1 за продовженням або призначенням щомісячних страхових виплат до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області або Головного управління з актуальною випискою з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати працездатності не звертався. Заборгованість з щомісячних страхових виплат перед потерпілим відсутня. Позивач у встановлений строк переогляд МСЕК не проходив, що свідчить про відсутність у нього права на страхові виплати, передбачені Законом 1105, обов`язок своєчасного проходження переогляду покладається безпосередньо на позивача, проте позивач не позбавлений права на поновлення страхових виплат, шляхом його звернення з заявою, пакетом необхідних документів для поновлення страхових виплат. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позову.

З 01.08.2025 по 18.05.2025 року суддя Стойка В.В. знаходився у відпустці.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до відомостей довідки про взяття позивача на облік на внутрішньо переміщеної особи від 13.01.2020 № 1423- зареєстрований у м. Горлівка Донецької області, переміщений у м. Дружківка Донецькій області.

Відповідно виписки з акту огляду МСЕК серія 12 ААА № 088153 від 19.03.2020, позивачу встановлено 65% втрати професійної працездатності повторно з 06.03.2020 по 01.04.2022 з датою переогляду 19.03.2022.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.03.2025 № 0500-0202-8/25009 ОСОБА_1 перебував на постійному обліку в Горлівському міському відділенні у Центрально-Міському районі управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та отримував щомісячні страхові виплати як внутрішньо переміщена особа в Дружківському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області по 31.03.2022, постановою якого від 08.04.2022 №14038/86374/1/14 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» виплати були припинені з 01.04.2022 зазначена причина закінчення терміну дії довідки МСЕК.

До листа відповідачем додано копію постанови Дружківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 08.04.2022 №14038/86374/1/14 про припинення (затримання) позивачу страхових виплат з 01.04.2022 через закінчення терміну дії довідки МСЕК.

Не погодившись з невиплатою страхових виплат, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

З 01.01.2023 набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 21.09.2022 № 2620-ІХ (далі - Закон № 2620-ІХ).

Відповідно до пункту 2 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в редакції Закону від 21.09.2022 № 2620-ІХ припинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01.01.2023. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

Отже з 01.01.2023 відбулося публічне правонаступництво, тобто перехід прав та обов`язків відповідного територіального управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України до відповідного територіального Головного управління Пенсійного Фонду України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також гарантії працюючих громадян стосовно їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю і пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі Закон - № 1105-XIV).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1105-XIV право на страхові виплати за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їхніх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону № 1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 1105-XIV право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 46 Закону № 1105-XIV передбачено, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України", на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався та триває й досі.

31.03.2022 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 390 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану», якою внесено зміни до деяких постанов Кабінету Міністрів України зміни щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану, зокрема внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 № 225 Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України (далі - Постанова № 225).

Згідно з п. 3 Постанови № 225 повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317.

При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд (абзац 4 п. 3 Постанови № 225).

У разі коли в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю встановлений строк повторного огляду, що припав на період дії воєнного стану на території України, та в особи з інвалідністю відсутня можливість пройти медико-соціальну експертну комісію, а в дитини з інвалідністю - лікарсько-консультативну комісію закладу охорони здоров`я, їх індивідуальна програма реабілітації продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації (абзац 5 п. 3 Постанови № 225).

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) Горлівська міська територіальна громада (у якій проживає позивач) входила в Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Аналізуючи вищенаведені правові норми, суд дійшов висновку, що єдиною умовою перенесення повторного огляду, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування є неможливість направлення осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу.

Таким чином, суд вважає, що позивач не мав можливість на території Горлівської міської територіальної громади пройти повторний огляд щодо підтвердження ступеня втрати професійної працездатності.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону № 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже вказана стаття вказує на випадки, згідно з якими страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються.

Також, з 01.01.2023 набрала законної сили п. 1 частини другої розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 21.09.2022 № 2620-ІХ Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до якого встановлено, що у разі пропуску потерпілим у період дії воєнного стану в Україні строку повторного огляду медико-соціальною експертною комісією виплата щомісячних страхових виплат не зупиняється у період дії воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування з подальшим проведенням перерахунку розміру страхових виплат на підставі заяви та результатів переогляду потерпілого.

За положеннями пункту 3 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1105-ХІV особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Преамбулою Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб (далі - Закон № 1706-VII) визначено, що він відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до частини першої статті 7 вказаного Закону для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Частиною десятою статті 7 Закону № 1706-VII передбачено, що внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування.

Матеріальне забезпечення, страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на ці виплати, а в разі їх відсутності - за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України.

У разі відсутності в зазначеному Реєстрі необхідних відомостей матеріальне забезпечення, страхові виплати надаються у мінімальному розмірі, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України, з наступним перерахуванням сум матеріального забезпечення після надходження документів, що підтверджують право застрахованих осіб на їх надання.

Порядки, на які посилається відповідач, не є законами, а є підзаконними нормативно-правовими актами, які мають нижчу юридичну силу, що значно звужує встановлене законодавством право на отримання виплат позивачем, а тому право позивача на отримання виплат було безпідставно порушено відповідачем.

У спірних правовідносинах, відповідач не врахував положення Закону № 1105-XIV, який за місцем в ієрархічній структурі має більшу юридичну силу у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян в Україні та відповідно є пріоритетним у застосуванні до правовідносин, що виникають при виплаті раніше призначених щомісячних страхових виплат особам, які втратили працездатність внаслідок професійного захворювання.

Отже, суд вважає за необхідне зауважити, що підхід відповідача не враховує принципи верховенства права, законності та добросовісності у діяльності держави.

Так, внаслідок відсутності порядку та механізму виплати страхових виплат особі за минулий період виникає правова невизначеність щодо змісту обов`язку держави по виплаті такої заборгованості. Така невизначеність створює умови для свавілля з боку держави, що є несумісним з принципом верховенства права.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова Дружківського міського відділення УВД ФССУ в Донецькій області від 08.04.2022 №14038/86374/1/14 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» виплати були припинені з 01.04.2022 із визначенням підстави для припинення - закінчення терміну дії довідки МСЕК є протиправною.

Таким чином, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати постанову Дружківського міського відділення УВД ФССУ в Донецькій області від 08.04.2022 №14038/86374/1/14 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату страхових виплат позивачу із виплатою заборгованості заборгованість, яка виникла у період з 01.04.2022.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено в судовому порядку належними та допустимими доказами правомірність припинення страхових виплат.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (частина перша статті 139 КАС України).

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Дружківського міського відділення УВД ФССУ в Донецькій області від 08.04.2022 №14038/86374/1/14 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» з 01.04.2022 ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат, та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 01.04.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя В.В. Стойка