Справа № 380/20546/24
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: Москаль Р.М.

25 серпня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/20546/24 пров. № А/857/20649/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року у справі № 380/20546/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

04.10.2024р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Донецькій області, які оформлені рішенням № 83 від 18.04.2024р. щодо відмови у перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління ПФУ у Львівській області перевести ОСОБА_1 з 12.04.2024р. на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та здійснити обчислення та виплату пенсії державного службовця на підставі довідки № 8 від 01.04.2024р. про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки № 9 від 01.04.2024р. про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданих Самбірською районною державною адміністрацією за прирівняною посадою.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.05.2025р. позов задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 86 від 18.04.2024р. про відмову ОСОБА_1 про перехід на пенсію за Законом України «Про державну службу» відповідно до заяви від 12.04.2024р.

Одночасно, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 з 01.05.2024р. з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням в частині відмовлених позовних вимог, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року у справі № 380/20546/24 змінити, виклавши п.3 резолютивної частини у наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 з 12.04.2024р. з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», та здійснити обчислення та виплату пенсії державного службовця на підставі довідки №9 від 01.04.2024р. про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданою Самбірською районною державною адміністрацією за прирівняною посадою.»

Крім того, не погоджуючись із прийнятим рішенням в частині задоволених позовних вимог, апелянт Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 19.03.2021р. отримував пенсію за віком відповідно до Закон України від 09.07.2003р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

З 05.10.2023р. ОСОБА_1 за його заявою переведено на пенсію за віком згідно положень Закону України від 16.12.1993р. № 3732-XII «Про державну службу» (далі - Закон № 3723) з урахуванням довідки від 02.10.2023р. № 29 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) (а.с. 8, 59).

09.01.2024р. позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058, згідно поданої заяви від 09.01.2024р. (а.с. 66-67).

12.04.2024р. ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про перехід із пенсії за віком на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» №3732. До заяви долучив довідки: 1) про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01.04.2024р. від 01.04.2024р. № 8, видану Самбірською районною державною адміністрацією; 2) про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за березень 2024 від 01.04.2024р. № 9, видану Самбірською районною державною адміністрацією; 3) про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01.04.2024р. № 10, видану Самбірською районною державною адміністрацією

18.04.2024р. Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.04.2024р. прийняв рішення №83, яким відмовив позивачу в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Із змісту оскаржуваного рішення видно, що підставою для його прийняття є те, що з матеріалів електронної пенсійної справи видно, що з 05.10.2023р. позивач отримував пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». На підставі особистої заяви з 09.01.2024р. ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058. Тому, відсутні правові підстави для переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з наданими новими довідками про складові заробітної плати державного службовця. .

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст.46 Конституції України видно, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Із змісту ч.1, ч.2, ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

В п.2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII видно, що Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ втратив чинність, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.10 і п.12 розділу XI Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. № 889-VIII.

ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно п.10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

п.12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ після 01.05.2016р. є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону № Про державну службу" 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

п.8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015р. № 889-VIII "Про державну службу" встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно п.2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994р. № 283 (була чинною до 01.05.2016р.) до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Згідно п.4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016р. № 229, до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

ч.2 ст.25 Закону "Про державну службу" № 3723 XII встановлено, що при встановленні категорій посад державних службовців зроблено посилання на інші прирівняні до них особи.

Відповідно до оскаржуваного рішення, підставою відмови у переведенні позивача на інший вид пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ та п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VII є те, що йому вже призначалася пенсія згідно із Законом «Про державну службу» № 889-VIII раніше.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника, пенсія держслужбовця), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії. Тому, хибним є доводи пенсійного органу про те, що у позивача відсутнє право на переведення на пенсію держслужбовця, оскільки він вже раніше використав право на призначення та отримання такої пенсії.

Та обставина, що позивач раніше отримував пенсію держслужбовця згідно Закону № 3223-ХІІ, не позбавляє його права перейти на пенсію держслужбовця за нормами Закону № 889-VIІ.

Щодо позовних вимог щодо обчислення та виплати пенсії державного службовця на підставі довідок № 8 від 01.04.2024р. та № 9 від 01.04.2024р. про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

В п.47 розділу XV Прикінцеві положення Закону України №1058-IV визначено, що особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

п.13 розділу XV Прикінцеві положення Закону України № 1058-IV у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсій, призначених відповідно до зазначених законів, не переглядається. Пенсії, призначені відповідно до зазначених законів, індексуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абз.2, абз.3 ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону, а також видатки на індексацію зазначених пенсій фінансуються за рахунок коштів державного бюджету.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів наголошує, що при "поверненні" особи (котрій раніше вже було призначено такий вид пенсії) з пенсії за віком на підставі Закону №1058 на пенсію державного службовця на підставі Закону №3723-ХІІ, її розмір не обчислюється "по новому" на підставі про відомостей про заробіток за відповідною посадою станом на дату "повернення" (в цій справі - довідок від 01.04.2024р.), а встановлюється розмір пенсії, отримуваний до такого переведення (з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява).

Отже, наслідком задоволення заяви позивача від 12.04.2024р. є поновлення виплати пенсії державного службовця в розмірі, який встановлено при її попередньому призначенні (05.10.2023р.), тобто, до моменту переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Тому, в цій частині (обчислення пенсії державного службовця на підставі довідок № 8 від 01.04.2024р. та № 9 від 01.04.2024р.) позовні вимоги є безпідставними та до задоволення не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційних скарг фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянтів з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційних скарг зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року у справі № 380/20546/24 -без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель