Справа № 520/5555/25
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року № 520/5555/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Харківської митниці від 11.02.2025 №74-о «Про звільнення»;

- поновити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ) на посаді головного державного інспектора відділу чергових Харківської митниці () з 13.02.2025 року;

- стягнути з Харківської митниці () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з дня звільнення (13.02.2024 року) по дату прийняття судового рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді;

- стягнути з Харківської митниці () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок);

- стягнути з Харківської митниці () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати, понесені останнім у зв`язку із розглядом цієї судової справи;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на посаді головного державного інспектора відділу чергових Харківської митниці () з 13.02.2025 року та в частині стягнення середнього заробітку за вимушений прогул в межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказ Харківської митниці від 11.02.2025 №74-о «Про звільнення», на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач, Харківська митниця, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем подано відповідь на відзив, в якому просив позовні вимоги залишити без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач займав посаду головного державного інспектора відділу чергових Харківської митниці.

30.06.2023 між Харківською митницею з однієї сторони, та позивачем, який переводиться на посаду державної служби головного державного інспектора відділу чергових Харківської митниці, з другої сторони, укладено контракт №179 про проходження державної служби.

Харківською митницею складено попередження від 14.01.2025 про можливе наступне звільнення у зв`язку із скороченням чисельності або штату державних службовців ОСОБА_1 .

Харківська митниця листом № 7.14-1/12/10/834 від 05.02.2025 повідомила позивача, що відповідно до наказу Державної митної служби України від 02.12.2024 №1291 «Про затвердження чисельності працівників територіальних органів Держмитслужби» чисельність Харківської митниці зменшено на 60 штатних одиниць. У зв`язку із скороченням граничної чисельності працівників Харківської митниці позивача буде звільнено з займаної посади 13.02.2025 на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закон України №889-VIII. З метою забезпечення збереження кадрового потенціалу та оптимального його використання, дотримання вимог положень частини третьої статті 87 Закон України №889-VІІІ та вимог законодавства про працю, відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей позивача, запропоновано розглянути питання щодо переведення на інші рівнозначні посади або нижчі посади державної служби в інших територіальних органах Держмитслужби, перелік яких додається.

Наказом Харківської митниці від 11.02.2025 №74-о припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 , головного державного інспектора відділу чергових Харківської митниці, з займаної посади 13.02.2025 у зв`язку із скороченням чисельності державних службовців.

Харківська митниця листом № 7.14-1/12/8.19/1117 від 19.02.2025 на звернення представника позивача повідомила, що у період часу з 13.01.2025 по 13.02.2025 в Харківської митниці наявні дві вакантні посади категорії «Б», а саме: начальник митниці - підкатегорія «Б1»; перший заступник начальника митниці - підкатегорія «Б2». Вказано, що в частині порівняння кваліфікації та продуктивності праці ОСОБА_1 , Харківською митницею враховані звіти щодо результатів виконання завдань, визначених у контракті про проходження державної служби та досягнення показників результативності, ефективності та якості їх виконання за 2024 рік, створені на виконання наказу Державної митної служби України від 17.09.2024 №1088 «Про деякі питання проходження державної служби в апараті Держмитслужби та її територіальних органах». Зазначено, що керуючись абзацом другим частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УШ, ОСОБА_1 , головному державному інспектору відділу чергових Харківської митниці, з урахуванням професійної підготовки, професійних компетентностей та його переважного права запропоновано більше 100 рівнозначних або нижчих вакантних посад, відповідно до Попередження про наступне звільнення у зв`язку із скороченням чисельності або штату державних службовців. Вказано, що за період часу з 01.12.2024 по 15.01.2025 в штаті Харківської митниці працювали три працівника, які досягли 65-річного віку та обіймали посади головних державних інспекторів, станом на 13.02.2025 в штаті Харківської митниці працюють два працівника, які досягли 65-річного віку та обіймають посади головних державних інспекторів.

Харківська митниця листом №7.14-1/26/8.19/2149 від 21.04.2025 повідомила, що дані, які стосуються загальної кількості звітів, що були складені співробітниками відділу чергових протягом 2024 року, а саме: ОП-2 - 366 шт.; КБ-10- 262 шт.; ОП-1-5 шт.; КБ-11- 5шт. Вказано, що відповідно до графіку змінності, щодобово на чергування заступають співробітники відділу чергових. Визначення відповідальних працівників здійснюється відповідно до наказу Державної митної служби України від 18.02.2021 №109 «Про організацію оперативного чергування в Держмитслужбі та її територіальних органах (відокремлених підрозділах)», положення про структурний підрозділ та посадових інструкцій працівників підрозділу митниці.

Позивач, вважаючи протиправним оскаржуваний наказ, звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі по тексту - Закон № 889-VIII).

Згідно п. 1 ст.1 Закону № 889-VIII визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Нормами ст. 5 Закону № 889-VIII передбачено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється: 4) за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону) (Пункт 4 частини першої статті 83 із змінами, внесеними згідно із Законами № 117-IX від 19.09.2019, № 1285-IX від 23.02.2021).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII (із змінами, внесеними згідно із Законом № 117-IX) підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Відповідно до частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 12.10.2023 року у справі № 380/10238/21 суб`єкт призначення або керівник державної служби зобов`язаний не лише попередити державного службовця про наступне звільнення, а й одночасно з цим запропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби, відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. Враховується і переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суд.

Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із звільненням позивача наказом Харківської митниці від 11.02.2025 №74-о у зв`язку із скороченням чисельності державних службовців.

Як зазначалось вище, згідно з частиною 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Харківською митницею позивача було попереджено про можливе наступне звільнення у зв`язку із скороченням чисельності або штату державних службовців та було запропоновано одну з рівнозначних або нижчих вакантних посад, що підтверджується попередженням про наступне звільнення у зв`язку із скороченням чисельності або штату державних службовців від 14.01.2025.

Від запропонованих вакантних посад позивач відмовився, про що особисто зазначив у попередженні.

Позивач посилався на те, що йому запропоновано рівнозначні або нижчі вакантні посади у інших територіальних органів Держмитслужби, проте жодної рівнозначної або нижчої посади у Харківській митниці запропоновано не було.

При цьому, Харківська митниця листом № 7.14-1/12/8.19/1117 від 19.02.2025 на звернення представника позивача повідомлено, що у період часу з 13.01.2025 по 13.02.2025 в Харківської митниці наявні дві вакантні посади категорії «Б», а саме: начальник митниці - підкатегорія «Б1»; перший заступник начальника митниці - підкатегорія «Б2».

За таких обставин, запропоновано рівнозначні або нижчі вакантні посади у інших територіальних органів Держмитслужби.

Згідно з п.1, п.2 ч.1 ст.41 Закону № 889-VIII державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення; на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Таким чином, вищевказані посилання позивача є необґрунтованими.

Крім того, процедура вивільнення працівників у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників передбачає обов`язок роботодавця врахувати переважне право працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці на залишення на роботі.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; 11) працівникам, які є членами пожежно-рятувальних підрозділів для забезпечення добровільної пожежної охорони не менше року.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Для виявлення працівників, які підлягають у першу чергу залишенню на роботі при скороченні штатів, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Такий аналіз може бути проведений шляхом складання відповідної довідки у довільній формі з наведенням даних, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм Кодексу законів про працю України викладені в постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №816/1232/17, від 27 лютого 2020 року у справі №620/1941/19, від 11 березня 2020 року у справі №813/1220/16,

У постанові від 25 січня 2023 року у справі № 600/752/22-а суд касаційної інстанції зазначив, що запропоновані у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 816/1232/17 підходи/способи не є вичерпні. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може зважити також на інші обставини, які, як він вважає, можуть мати значення для визначення того з державних службовців, хто є більш кваліфікованим і продуктивним у роботі. Важливо те, що визначення переважного права на залишенні на роботі має бути обґрунтованим і певним чином об`єктивованим (вираженим назовні, оформленим) для розуміння того, як відбувався цей процес, надто тими, кого це стосується.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, після попередження позивача про наступне звільнення та до винесення оскаржуваного наказу про звільнення із займаної посади Харківською митницею розглядалось питання щодо переважного права позивача залишення на роботі (службі).

Харківською митницею була вивчена особова справа позивача, серед іншого, взято до уваги тривалий безперервний стаж роботи, його вік, враховані результати моніторингу виконання показників службової діяльності, результативність та ефективність якості його роботи, шляхом дослідження відповідних звітів.

Однак, відсутність вакантних рівнозначних або нижчих посад в митниці у період з моменту вручення попередження до дати звільнення з посади та відсутність рівнозначних вакансій державної служби або нижчих посад у штатному розписі Харківської митниці на момент звільнення позивача, не дозволило забезпечити його працевлаштування відповідно до його кваліфікації не виявилося можливим.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про дотримання відповідачем встановленої законом процедури звільнення позивача із займаної посади.

Таким чином, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо інших посилань сторін, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківської митниці (61005, Харківська обл., місто Харків, вулиця Миколаївська, будинок, 16 б, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.