Справа № 520/22478/25
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

26 серпня 2025 року Справа № 520/22478/25

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Пасечнік О.В., розглянувши адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІНСТАР» до Державного реєстратора Балаклійської міської ради Харківської області Дериведмідь Наталії Євгеніївни, Державного реєстратора Балаклійської міської ради Харківської області Гришко Тетяни Юліївни про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІНСТАР» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Балаклійської міської ради Харківської області Гришко Тетяна Юліївна щодо внесення змін до відомостей про суб`єкти іншого речового права Орендаря з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна аграрна компанія «Балінвест» () на Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортум Агро» () на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 03.12.2024 року.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора державного реєстратора Балаклійської міської ради Харківської області Дериведмідь Наталія Євгеніївна щодо внесення змін до відомостей про суб`єкти іншого речового права Орендаря з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна аграрна компанія «Балінвест» () на Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортум Агро» () на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 03.12.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Факт порушення Позичальником Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна аграрна компанія "Балінвест" обов`язків за цим Договором або за будь- яким договором, що забезпечує виконання зобов`язань за Договором, підтверджується рішенням Господарського суду Харківської області від 19.12.2024 у справі № 922/3390/24, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 року, яке набрало законної сили: «У ході судового розгляду справи встановлено та не спростовано і не заперечується ніким з учасників процесу, що забезпечене заставою зобов`язання за кредитними договорами третім відповідачем не виконано, відтак, позивач, як заставодержатель, за змістом наведених приписів Цивільного кодексу України та Закону України «Про заставу» вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов`язаннями шляхом звернення стягнення на предмет застави шляхом передачі у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вінстар» згідно договору № ГД-06/16-з-4 застави корпоративних прав від 05.08.2020, корпоративні права, а саме на 100% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна аграрна компанія «Балінвест», які належать ОСОБА_1 та в подальшому були нею частково відчужені ОСОБА_2 , що є предметом забезпечувального обтяження. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна аграрна компанія "Балінвест" письмово не погоджував з Позивачем правочин щодо відчуження прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Оскільки Позивач не погоджував оспорюваний договір купівлі-продажу майнових прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, зазначений договір фактично направлений на незаконне захоплення прав оренди (користування) земельних ділянок, які використовуються ТОВ «ІАК «Балінвест» для здійснення сільськогосподарського виробництва.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження в адміністративній справі за даним позовом, суд виходить з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з цим приписами ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з цим суд зазначає, що судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства між собою.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, за правилами якого має розглядатися визначена категорія справ.

Так, частиною 2 статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 6 частини 1 статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З наведеного правового регулювання випливає висновок про те, що не є публічно-правовим і розглядається у порядку господарського або цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних чи господарських прав фізичної особи чи юридичної особи.

У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що в ньому бере участь суб`єкт публічного права.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, а спір виник внаслідок виконання або невиконання такою стороною зазначених функцій.

Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі така участь не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб може бути способом захисту цивільних чи господарських прав та інтересів.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи особистого немайнового інтересу учасника таких відносин. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Так, зміст спірних правовідносин у даному випадку визначає ключова вимога позивача про скасуваня рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Балаклійської міської ради Харківської області Гришко Тетяна Юліївна щодо внесення змін до відомостей про суб`єкти іншого речового права Орендаря з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна аграрна компанія «Балінвест» () на Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортум Агро» () на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 03.12.2024 року та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора державного реєстратора Балаклійської міської ради Харківської області Дериведмідь Наталія Євгеніївна щодо внесення змін до відомостей про суб`єкти іншого речового права Орендаря з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна аграрна компанія «Балінвест» () на Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортум Агро» () на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 03.12.2024 року.

Тож хоча відносини з приводу державної реєстрації і пов`язані з публічно-правовою діяльністю уповноваженого кола суб`єктів владних повноважень, однак це не змінює суті правової природи спірних правовідносин, які містять ознаки спору про право, оскільки саме для таких випадків законодавець, крім іншого пунктом 13 частини 1 статті 20 ГПК України передбачив правило, за яким вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами, відносяться до юрисдикції господарських судів.

У зв`язку з цим суд звертає увагу на висновки, сформульовані Великою Палатою Верховного Суду у справі № 922/2723/17, де зазначено наступне:

"7.20. З наведеного вбачається, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з погляду його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації цього рішення виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

7.21. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2018 року у справі № 925/1152/17».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №488/3005/17 зазначила:

"Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває або позбувається речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Аналогічний висновок вже висловлювався Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 6 червня 2018 року (справа № 308/6914/16-ц), 22 серпня 2018 року (справа № 539/3192/16-ц), 28 серпня 2018 року (справа № 522/18500/13-а)".

У постанові від 05.11.2019 у справі № 906/392/18 Велика Палата Верховного Суду сформулювала такий правовий висновок:

"Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів у відповідності до положень статті 21 ЦК України".

Зважаючи на те, що саме Велика Палата Верховного Суду є судом, уповноваженим вирішувати юрисдикційні спори, суд не має підстав залишати поза увагою визначені підходи.

Таким чином позивач звернувся до суду з даним позовом щодо користування, володіння, розпорядження об`єктами нерухомості.

Тож оспорювання дій та рішень відповідачів поглинається спором про речове, приватне право, захист якого здійснюється у порядку господарського судочинства у спосіб, характерний для приватноправових відносин.

Відповідно спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу захисту саме господарських правовідносин, а отже, існує спір про право господарське, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Беручи до уваги суб`єктний склад сторін та характер спірних правовідносин суд доходить висновку про те, що ця справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, тобто спір підвідомчий господарському суду, а тому позивач, у такому випадку, не позбавлений можливості звернутися за захистом порушеного права до господарського суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 19, 170, 238 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІНСТАР» до Державного реєстратора Балаклійської міської ради Харківської області Дериведмідь Наталії Євгеніївни, Державного реєстратора Балаклійської міської ради Харківської області Гришко Тетяни Юліївни про визнання протиправними та скасування рішень.

Роз`яснити позивачу право на звернення з цим позовом до суду в порядку господарського судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Пасечнік О.В.