Справа № 160/23409/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
1. 20.08.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), у якій просить:
- визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не направленні ОСОБА_1 на медичний огляд військоволікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення придатності до військової служби на підставі його заяви від 04.08.2025 №01.Онищук/01-025/04-08.СК;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 скасувати рішення військоволікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформленого довідкою від 22.07.2025 №2025-0722-2259-0870-0 про придатність до військової служби військовозобов`язаного ОСОБА_1 та видати відповідне письмове направлення на медичний огляд військоволікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення придатності до військової служби на підставі його заяви від 04.08.2025 №01.Онищук/01-025/04-08.СК;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 провести контрольний (повторний) медичний огляд військоволікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення ступеню придатності до військової служби ОСОБА_1 з урахуванням приписів Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 зі змінами, та наявних медичних документів (додаткових обстежень стану здоров`я).
2. Позовна заява обґрунтована тим, що бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у ненаправленні ОСОБА_1 на медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення придатності до військової служби, є протиправною.
4. 20.08.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить:
- заборонити Військовій частині НОМЕР_1 в особі її посадових/службових осіб вчиняти дії щодо ОСОБА_1 , переміщувати за межі Військової частини НОМЕР_1 чи до будь-якої іншої військової частини/навчального центру, та/або до іншого місця служби до набрання законної сили рішення суду у цій справі.
6. 22.08.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить:
- зупинити дію рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформленого довідкою від 22.07.2025 №2025-0722-2259-0870-0 про придатність до військової служби ОСОБА_1 до набрання законної сили рішення суду у цій справі.
7. В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до довідки ВЛК від 22.07.2025 №2025-0722-2259-0870-0 на підставі ст. ст. 23в, 64в графи ІІ Розкладу хвороб визнано ОСОБА_1 придатним до військової служби. Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням ВЛК від 22.07.2025 позивач звернувся із заявою від 04.08.2025 №01.Онищук/01-025/04-08.СК до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
8. У відповідь на заяву позивача від 04.08.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 листом від 04.08.2025 №388/16/1627 відмовив у задоволенні заяви позивача 04.08.2025 №01.Онищук/01-025/04-08.СК в повному обсязі. Відмова мотивована тим, що позивач є військовослужбовцем та перебуває під порядкуванням прямого начальника та командира військової частини, а тому відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 направлення на обстеження або проходження ВЛК має проводитись прямими начальниками від командира окремої частини, прямим командиром, після підписання рапорту.
9. Станом на 20.08.2025 ступень придатності позивача до проходження військової служби фактично не визначено, оскільки повторний (контрольний) огляд при ІНФОРМАЦІЯ_6 в порушення чинного законодавства не проводився.
10. У подальшому, позивача було мобілізовано на військову службу до Військової частини НОМЕР_1 .
11. По теперішній час позивач перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 .
12. Позивач наголошує, що до моменту вирішення цієї справи судом по суті, виконання оскарженого рішення ВЛК від 22.07.2025 створює ризик настання таких наслідків, які буде неможливо або надзвичайно складно усунути в подальшому. Оскільки, після проходження військової підготовки у військовій частині НОМЕР_1 позивача буде направлено для подальшого проходження військової служби до "бойової" частини в зону бойових дій. Враховуючи вік позивача за 50 років, скарги на стан здоров`я, а також наявні медичні документи, які на думку позивача не були враховані членами ВЛК при прийнятті оскаржуваного рішення ВЛК, та згідно інформації яких, позивач об`єктивно не зможе виконувати поставлені командуванням бойові завдання (зможе проходити службу в тилових підрозділах), що в свою чергу може призвести до його загибелі та загибелі особового складу.
13. Заходи забезпечення позову, які просить позивач, випливають з заявлених позовних вимог, є справедливими, співмірними, необхідними. З огляду на викладене, просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову.
14. Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.
15. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
16. Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
17. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
18. За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
19. Заходи забезпечення позову відповідають предмету позовної заяви та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
20. Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
21. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
22. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
23. Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
24. При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
25. Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
26. За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
27. Судом встановлено, що військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_7 проведено медичний огляд ОСОБА_1 , про що складено довідку від 22.07.2025 №2025-0722-2259-0870-0.
28. Рішенням ВЛК від 22.07.2025 на підставі ст. 23в, 64в графи ІІ Розкладу хвороб визнано ОСОБА_1 придатним до військової служби.
29. Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням ВЛК від 22.07.2025 позивач звернувся із заявою від 04.08.2025 №01.Онищук/01-025/04-08.СК до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
30. У відповідь на заяву позивача від 04.08.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 листом від 04.08.2025 №388/16/1627 відмовив у задоволенні заяви позивача 04.08.2025 №01.Онищук/01-025/04-08.СК в повному обсязі.
31. Відмова мотивована тим, що позивач є військовослужбовцем та перебуває під порядкуванням прямого начальника та командира військової частини, а тому відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 направлення на обстеження або проходження ВЛК має проводитись прямими начальниками від командира окремої частини, прямим командиром, після підписання рапорту.
32. У подальшому, позивача було мобілізовано на військову службу до Військової частини НОМЕР_1 .
33. По теперішній час позивач перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою від 26.07.2025 №928.
34. Не погоджуючись з бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення ОСОБА_1 на медичний огляд військоволікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення придатності до військової служби на підставі його заяви, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом.
35. Стосовно вирішення заяви про забезпечення позову у справі, суд виходить з наступного.
36. Суд зазначає, що правомірність дій та рішення військоволікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформленого довідкою від 22.07.2025 №2025-0722-2259-0870-0 про придатність до військової служби військовозобов`язаного ОСОБА_1 підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті про оскарження такого рішення або дій (бездіяльності) та буде надана судом за результатами розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, тому суд не може здійснювати переоцінку доказів наперед.
37. Також слід зазначити, що в адміністративній справі з приводу оскарження актів індивідуальної дії, в даному випадку, довідки військово-лікарської комісії від 22.07.2025 №2025-0722-2259-0870-0, зупиняючи дію цієї довідки з підстав очевидності протиправності спірного рішення та очевидності порушення процедури проведення ВЛК, на чому наполягає позивача у заяві про забезпечення позову, що судом не може бути перевірено у межах розгляду заяви про забезпечення позову, судом фактично може бути ухвалено рішення у цій частині без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та є неприпустимим.
38. Також суд зазначає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, перевіряє чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
39. Забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.
40. З огляду на вказане, суд робить висновок, що доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, фактично зводяться до незгоди з висновком військово-лікарської комісії про придатність позивача до військової служби.
41. Посилання позивача на випадок можливого настання негативних наслідків чи порушення прав в майбутньому не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову.
42. З огляду на викладене, суд не бачить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, а тому робить висновок про відмову у задоволенні такої заяви.
43. Керуючись ст. ст. 150-154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
45. Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Р.З. Голобутовський