Справа № 521/14582/25
Суддя: Громік Д. Д.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/186/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Громік Д.Д., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Як вбачається зі змісту позову, заявлені позивачкою позовні вимогі направлені на захист прав та інтересів її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вивчивши позов з доданими до нього копіями документів, суд приходить до висновку, що наведений позов підлягає поверненню позивачці на підставі п.3 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

За приписами ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Статтею 43 Кодексу адміністративного судочинства України визначено адміністративну процесуальну правосуб`єктність.

Частиною 2 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

При цьому, ч.1 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.1, ч.2, ст.57 Кодексу адміністративного судочинства України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Тобто, із аналізу наведених приписів слідує, що особа, яка досягла повноліття, не визнана судом недієздатною, наділена правом здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки (у тому числі доручати ведення справи представникові) особисто.

Разом з тим, як встановлено судом зі змісту позову, позивачкою заявлені позовні вимоги про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії щодо її сина.

При цьому, зі змісту копій додатків до позову вбачається, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, станом на дату подачі цього позову до суду (19.08.2025р.) ОСОБА_2 виповнилося 40 років, тобто останній є повнолітнім, а відповідно, має право звертатися до суду з позовом особисто або через свого представника або адвоката, згідно до наведених вимог ч.1, ч.2, ст.57 Кодексу адміністративного судочинства України.

Однак, подаючи даний позов направлений на захист прав свого сина від свого імені - позивачка ОСОБА_1 копії довіреності на представлення інтересів від імені сина - ОСОБА_2 до позову не надала.

Також в матеріалах доданих до позову докази визнання ОСОБА_2 (сина позивачки) недієздатним або обмежено дієздатним відсутні.

А отже, із наведеного аналізу вимог процесуального законодавства та встановлених судом обставин слідує, що позивачкою фактично заявлені позовні вимоги, які направлені на захист не її особистих прав та інтересів, а прав та інтересів її сина ОСОБА_2 , що суперечить вимогам ч.2 ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України та є підставами для повернення позову на підставі приписів п.3 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

За викладеного, суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 не має адміністративної процесуальної дієздатності на подання цього позову до суду.

Так, згідно із положеннями п.3 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов у даній справі підлягає поверненню позивачці на підставі п.3 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись п.3 ч.4 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу разом з доданими до неї документами.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом із позовною заявою та доданими до неї документами, надіслати позивачеві.

У відповідності до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Д.Д. Громік