Справа № 480/5271/25
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 серпня 2025 року Справа № 480/5271/25

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Прилипчук О.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Комунального некомерційного підприємства «Шосткинська центральна районна лікарня» про визнання бездіяльності та постанови протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

03.07.2025 р. до Сумського окружного адміністративного суду через представника Ординат З.А. звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), Комунального некомерційного підприємства «Шосткинська центральна районна лікарня» (вул. Ляшка Мирослава, 1, м. Шостка, Сумська область), в якій просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не наданні до Комунального некомерційного підприємства «Шосткинська центральна районна лікарня» документів, що підтверджують причинно-наслідковий зв`язок отриманої ОСОБА_1 20.11.2024 травми внаслідок нещасного випадку.

2. Визнати протиправною постанову військово-лікарської комісії при Комунальному некомерційному підприємстві «Шосткинська центральна районна лікарня», оформленою довідкою № 2025-0404-1128 від 04.04.2025 в частині причинно-наслідкового зв"язку травми, отриманої ОСОБА_1 20.11.2024 при виконанні обов`язків військової служби у зв`язку із нещасним випадком.

3. Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Шосткинська центральна районна лікарня» внести зміни в постанову військово-лікарської комісії при Комунальному некомерційному підприємстві «Шосткинська центральна районна лікарня», оформленою довідкою № 2025-0404-1128 від 04.04.2025 в частині причинно-наслідкового зв`язку травми, вказавши: «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби».

Ухвалою суду від 07.07.2025 клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з даним позовом задоволено. Поновлено позивачу строк звернення до суду із даним позовом. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву, а також витребувано у Військової частини НОМЕР_1 :

- витяг з наказу про зарахування ОСОБА_1 на види забезпечення до військової частини НОМЕР_1 ;

- витяг з наказу про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;

- витяг з наказу, що підтверджує перебування ОСОБА_1 на навчанні на полігоні 20.11.2024;

- витяг з наказу про початок розслідування нещасного випадку, що стався 20.11.2024, внаслідок якого в т.ч. ОСОБА_1 отримав тяжке поранення;

- копію акту розслідування нещасного випадку за формою НВ-2, що стався 20.11.2024, внаслідок якого в т.ч. ОСОБА_1 отримав тяжке поранення;

- довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 (включаючи посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби, інші види надбавок, премію, індексацію) за період з 12.11.2024 по 25.04.2025.

Вищезазначена ухвала від 07.07.2025 Військовій частині НОМЕР_1 надіслана до її електронного кабінету через систему "Електронний суд", документ доставлено до її електронного кабінету 08.07.2025.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та запитувані документи не надав.

08.08.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача до суду надійшли заяви: про повторне витребування доказів та про накладення штрафу на Військову частину НОМЕР_1 за невиконання ухвали суду про витребування доказів від 07.07.2025.

Головуючий у справі суддя Прилипчук О.А. з 28.07.2025 по 15.08.2025 перебував у щорічній відпустці.

Ухвалою суду від 18.08.2025 повторно витребувано у відповідача додаткові докази.

Розглянувши заяву представника позивача про накладення на відповідача штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 144 Кодексу адміністративного судочинства України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Згідно частини 1 статті 145 Кодексу адміністративного судочинства України, заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Відповідно частини 3 статті 145 Кодексу адміністративного судочинства України, застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 та 2 статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень; 4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків; 2) неодноразового зловживання процесуальними правами; 3) повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів.

Аналіз наведених норм чинного процесуального законодавства дає підстава вважати, що застосування заходів процесуального примусу, обрання виду такого засобу, є правом суду, а не його обов`язком.

Між тим, підстави для витребування судом доказів і дії суду у разі їх ненадання, врегульовані положеннями статей 77 та 80 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами 1, 2, 4, 6 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно з частинами 3, 9 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Отже, враховуючи те, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено безумовний обов`язок суду застосувати заходи процесуального примусу за ненадання витребуваних судом доказів, та передбачено можливість у випадку їх ненадання визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про накладення на відповідача штрафу.

Керуючись ст.ст. 144-149, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про накладення на відповідача - Військову частину НОМЕР_1 штрафу за невиконання ухвали суду про витербування доказів у справі № 480/5271/25 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Прилипчук