Справа № 133/2105/25
Суддя: Дем'янова Ж. М.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

Справа №133/2105/25

25.08.2025 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді - Дем`янової Ж.М.,

за участі секретаря судового засідання - Бірюкової Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятин у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського БПП Управління патрульної поліції Могили Дениса Ігоровича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

встановив:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 13.06.2025 звернулась до суду із позовом до Могили Д.І. про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що 05.06.2025 року їй повідомили про складання постанови серії ЕНА № 4900369, винесену інспектором патрульної поліції сержантом поліції Могилою Денисом Ігоровичем про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП - ненадання переваги пішоходу на нерегульованому пішохідному переході.

Позивач вважає цю постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне:

-відсутність об`єктивної можливості уникнути події. Позивач зазначає, що вона рухалась у межах дозволеної швидкості та наближалась до пішохідного переходу. У момент наближення пішохід раптово вийшов на проїзну частину з-за автомобіля, який, на думку відповідача, був припаркований із порушенням Правил дорожнього руху. Зазначений автомобіль суттєво обмежував огляд лівої частини пішохідного переходу. Крім того, розмітка пішохідного переходу була майже повністю стерта, що ускладнювало візуальне сприйняття переходу та можливість своєчасно зреагувати на появу пішохода. На момент, коли пішохід став видимим, переднє колесо мого автомобіля вже перебувало на переході, і здійснити повну зупинку без створення аварійної ситуації було фактично неможливо.

-відсутність вини в діях. Позивач у позові, вказує, що дії не були умисними, не створили загрози життю чи здоров`ю пішохода, не мали ознак зневажливого ставлення до правил дорожнього руху. Також вважає, що у даному випадку мав місце об`єктивний фактор, який унеможливлював повне дотримання п. 18.1 ПДР, і це виключає її відповідальність.

-порушення процесуальних прав. Позивач вказує, що інспектор: не роз`яснив їй права, гарантовані ст. 268 КУпАП, не надав можливості надати пояснення, заявити клопотання чи запросити адвоката, одразу виніс постанову, не заслухавши її версію подій. Це на її думку є істотним процесуальним порушенням, що є підставою для скасування постанови.

-відсутність належних доказів у матеріалах справи. Позивачем зазначено, що інспектор повідомив їй, що "додає відео з реєстратора" до постанови. Проте: копії чи доступу до відеофіксації їй не надали; у постанові не міститься посилання на матеріали справи або додані файли. Це свідчить про неналежне оформлення справи та порушення принципу об`єктивного дослідження доказів.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 4900369 від 05.06.2025 є обґрунтованою та законною, а також такою що не підлягає скасуванню.

1. Щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Нарядом батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП 05.06.2025 під час патрулювання по вул. Пилипа Орлика в м. Козятин, Хмільницького району, Вінницької області, близько 15 год. 35 хв. виявлено транспортний засіб - AUDI E-TRON SPORTBACK (далі - ТЗ) д.н.з НОМЕР_1 водій якого наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшила швидкість та не надала перевагу в русі пішоходу, чим порушила пункт 18.1 ПДР України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив ПДР.

Після зупинки транспортного засобу, поліцейський відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» представився водійці та повідомив причину зупинки.

Після виконання вимог частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський відповідно до підпункту «а» пункту 2.4 ПДР пред`явив водійці законну вимогу про надання для перевірки документів передбачених підпунктами «а», «б», «ґ» пункту 2.1 ПДР, а саме: посвідчення водія відповідної категорії; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Водієм виявилася ОСОБА_1 , 1999 року народження - позивачка, яка виконала законну вимогу поліцейського, пред`явивши для перевірки вищевказані документи.

Відповідно до положень статті 222 КУпАП, поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП сержант поліції Могила Денис Ігорович, як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. за статтею 122 КУпАП, оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною першою статті 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи, позивача ознайомлено із правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності передбаченими статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України.

Встановивши всі обставини справи та факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським, після розгляду справи було прийнято рішення про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Позивачці роз`яснено порядок виконання та оскарження даного рішення.

Після цього, поліцейським винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4900369 від 05.06.2025 року з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 340 (триста сорок) грн.

2. Щодо відсутності підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно частини другої статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Поліцейський, відповідно до частини першої статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави.

В свою чергу, сержант поліції Могила Д.І., є працівником батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП, тобто посадовою особою органу Національної поліції України яка має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення адміністративного правопорушення було зафіксовано на портативний відеореєстратор №476875 та відеореєстратор службового ТЗ, відеозаписи із яких додано до матеріалів справи.

На відеозаписі із автомобільного відеореєстратора, зафіксовано момент проїзду транспортного засобу позивачки через пішохідний перехід, на якому в цей час уже перебував пішохід.

Зі змісту даного відео вбачається наступне:

- В проміжку часу з 9 по 11 сек. відео - пішохід сходить з тротуарного переходу ступаючи на пішохідний перехід. В цей час, в полі зору вказаного фрагменту відео, з`являється автомобіль позивачки та без зупинки проїжджає пішохідний перехід безпосередньо перед самим пішоходом.

Твердження позивачки, що вона не бачила пішохода та рухалась зі швидкістю яка дозволяла їй завчасно зупинитись, додатково підтверджує факт інкримінованого правопорушення та вказує на неуважність позивачки як особи водія, або ж взагалі на ігнорування останньою ПДР, зокрема підпункту «б» пункту 2.3 та пункту 18.1 цих Правил, оскільки з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що розміщення транспортних засобів та інших об`єктів в місці пішохідного переходу, розташовані у такий спосіб, що жодним чином не обмежують оглядовість ділянки пішохідного переходу та зон тротуару з якого пішоходи можуть здійснювати перехід проїжджої частини.

Щодо нечіткого нанесення розмітки пішохідного переходу, у відзиві відповідач вказав, що на електроопорі, яка розташована на тротуарі біля пішохідного переходу, на достатній відстані встановлені дорожні знаки 5.38.1 та 5.38.2 ПДР «Пішохідний перехід» які інформують учасників дорожнього руху про наявність пішохідного переходу на визначеній ділянці проїжджої частини.

Також, що відповідно до пункту 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Крім того, за приписами пункту 8.2 ПДР дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та зі змінною інформацією.

До того ж, вимогами підпункту «б» пункту 2.3 ПДР на учасників дорожнього руху покладено обов`язок бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Тому пояснення позивачки, з приводу відсутності в діях складу адміністративного правопорушення та безпідставності винесення оскаржуваної постанови ЕНА № 4900369 від 05.06.2025 не знаходять свого об`єктивного підтвердження.

Положеннями КУпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП України, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частиною четвертою статті 258 КУпАП України.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський ознайомив позивача з правами (в т.ч і на юридичну допомогу) особи яка притягається до адміністративної відповідальності передбаченими статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, що підтверджується одним із фрагментів відеозапису з портативного відеореєстратора 476875.

Відповідно до вимог частини другої та п`ятої статті 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 16.06.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків позовної заяви, було винесено ухвалу від 30.06.2025, якою було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

До суду 09.07.2025 надійшов відзив на позовну заяву від Департаменту патрульної поліції України.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Нарядом батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП під час патрулювання по вул. Пилипа Орлика в м. Козятин, Хмільницького району, Вінницької області, близько 15 год. 35 хв. 05.06.2025 виявлено транспортний засіб - AUDI E-TRON SPORTBACK д.н.з НОМЕР_1 водій якого наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшила швидкість та не надала перевагу в русі пішоходу, чим порушила пункт 18.1 ПДР України.

Поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП сержант поліції Могила Денис Ігорович, як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. за ч. 3 статтею 122 КУпАП, оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною першою статті 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Встановивши всі обставини справи та факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським, після розгляду справи було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4900369 від 05.06.2025 року з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 340 (триста сорок) грн.

ОСОБА_1 13.06.2025 звернулась до суду з адміністративним позовом до поліцейського БПП Управління патрульної поліції Могили Дениса Ігоровича про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, вважаючи вказану постанову незаконною.

Мотивувальна частина

Предметом спору у даній справі є оскарження постанови серії ЕНА №4900369 від 05.06.2025 за ч. 3 ст.122 КУпАП .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а відповідно до пункту 10 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях. Згідно пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Відповідно до статті 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено обов`язок учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з пунктом 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. У відповідності до пункт 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Відповідно до пункту 2.3 (б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини другої статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Поліцейський, відповідно до частини першої статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, сержант поліції Могила Д.І., є працівником батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП, тобто посадовою особою органу Національної поліції України яка має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів тощо.

Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частиною четвертою статті 258 КУпАП України. Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 травня 2015 року №5- рп/2015 вказав, скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Факт вчинення адміністративного правопорушення було зафіксовано на портативний відеореєстратор №476875 та відеореєстратор службового транспортного засобу, відеозаписи із яких додані до матеріалів справи.

На відеозаписі із автомобільного відеореєстратора, зафіксовано момент проїзду транспортного засобу позивачки через пішохідний перехід, на якому в цей час уже перебував пішохід.

Тому пояснення позивачки, з приводу відсутності в діях складу адміністративного правопорушення та безпідставності винесення оскаржуваної постанови ЕНА № 4900369 від 05.06.2025 не знаходять свого об`єктивного підтвердження, а навпаки спростовуються вказаним вище відеозаписом та правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що висвітлений у постанові від 04.12.2019 р у справі № 751/4821/17.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський ознайомив позивача з правами (в т.ч і на юридичну допомогу) особи яка притягається до адміністративної відповідальності передбаченими статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, що підтверджується одним із фрагментів відеозапису з портативного відеореєстратора 476875.

З урахуванням викладеного, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся відповідно до вимог чинного законодавства, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 4900369 від 05.06.2025 року є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позивач, в межах заявленої підстави позову, не довела порушення відповідачем її прав та законних інтересів, а також протиправності рішення при винесенні постанови серії ЕНА №4900369 від 05.06.2025 за порушення пункту 18.1 ПДР України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати

Згідно частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.

Оскільки у цій справі судом відмолено у задоволенні позову повністю, ним не присуджується та не стягується судові витрати на користь будь-якої із сторін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського БПП Управління патрульної поліції Могили Дениса Ігоровича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- поліцейський БПП Управління патрульної поліції Могила Денис Ігорович, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департамент патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: вул. Ботанічна, 24, м. Вінниця, Вінницька область), ).

Суддя Жанна ДЕМ`ЯНОВА