Справа № 240/22004/24
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/22004/24

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить визнати протиправними дії щодо відмови у переоформленні пенсії із загального на професійне захворювання; зобов`язати відповідача переоформити позивачу пенсію з загального на професійне захворювання, пов`язане з проходженням військової служби, а також здійснити перерахунок пенсії з 2011 року по день подання позову та виплату заборгованості.

В обґрунтування позову зазначає, що має право на оформлення пенсії внаслідок професійного захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, підтвердженням чому є лист ВЛК № 3750 від 20.12.2011 року та довідки МСЕК № 549208, № 630695. Однак, як стверджує позивач, всупереч нормам наказу Міноборони України від 14.08.2008 року № 402, ст.ст. 60, 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відповідач, призначивши позивачу пенсію у зв`язку із загальним захворюванням, протиправно не здійснює переоформлення пенсії на таку, що пов`язана з професійним захворюванням.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення учасників справи.

Представник відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що з 23.09.2010 року позивач перебуває на обліку в територіальному пенсійному органі та отримує пенсію по інвалідності відповідно до пункту "б" статті 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 40 % грошового забезпечення як особі з інвалідністю 3 групи, пов`язаною з проходженням служби. В зв`язку з чим представник відповідача вважає, що пенсія виплачується відповідно до діючого законодавства.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Матеріали справи, зокрема, довідка № 26 від 08.04.2009 року, видана командиром Військової частини НОМЕР_1 , свідчать про те, що позивач - ОСОБА_1 проходила військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 .

За результатами медичного огляду, проведеного 26.03.2009 року госпітальною ВЛК терапевтичного профілю Головного військово-медичного клінічного центру "ГВКГ" Міністерства оборони України на підставі розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 , позивачу було видане свідоцтво про хворобу № 684 (постанова позаштатної ВЛК), з якого вбачається, що на підставі статей 60 б, 13 в графи ІІ Розкладу хвороб позивача визнано непридатною до військової служби у мирний час, обмежено придатною у воєнний час. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Постанова гарнізонної ВЛК затверджена Центральною військово-лікарською комісією Міністерства оборони України.

Як вбачається з Витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.04.2009 року № 80, старшого солдата ОСОБА_1 , телеграфіста телеграфного відділення телеграфного центру, 08.04.2009 року звільнено з військової служби у запас на підставі статті 26 пункту 6 підпункт "б" Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (за станом здоров`я) згідно висновку ВЛК про непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час. Виключено позивача із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК № 549208 позивачу з 23.09.2010 року встановлено ІІІ групу інвалідності (строкову) внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

Довідка № 630695 до акта огляду МСЕК свідчить про продовження строку, на який встановлено таку інвалідність, до 15.02.2026 року.

В зв`язку з набуттям позивачем права на пенсію по інвалідності їй було призначено таку пенсію, про що свідчить видане позивачу Пенсійним фондом України 26.01.2024 року посвідчення серії НОМЕР_2 строком до 31.01.2024 року.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області із заявою від 27.02.2024 року, в якій просила переоформити призначену їй пенсію із пенсії по інвалідності, пов`язаної із загальним захворюванням, на пенсію по інвалідності внаслідок професійного захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

Розглянувши заяву позивача, відповідач листом від 28.03.2024 року повідомив останню, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області з 23.09.2010 року та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 40 % грошового забезпечення як особі з інвалідністю ІІІ групи, пов`язаної з проходженням військової служби.

Не погоджуючись з такою відповіддю, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Законом України від 09.04.1992 року № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-XII) визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно зі статтею 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2262-XII особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Частиною 2 статті 21 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

За нормами статті 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Як передбачено пунктом "в" абзацу статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби, зокрема, особи із числа військовослужбовців Збройних Сил.

Згідно зі статтею 18 Закону № 2262-ХІІ пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України (стаття 19 Закону № 2262-ХІІ).

Відповідно до пункту "б" абзацу 1 статті 20 Закону № 2262-ХІІ залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом поділяються на такі категорії:

а) особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

б) інші особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Згідно зі статтею 21 Закону № 2262-ХІІ пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах:

а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку);

б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Як згадувалось вище, позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

Виходячи з наведених вище положень Закону № 2262-ХІІ, позивач набула право на отримання пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, за нормами цього Закону в розмірі, встановленому пунктом "б" статті 21 Закону № 2262-ХІІ.

Як встановлено судом з пояснень відповідача та наданого ним розрахунку пенсії станом на 01.03.2024 року по пенсійній справі ОСОБА_1 , останній було призначено пенсію з 23.09.2010 року (дати встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби) в розмірі 40 % грошового забезпечення військовослужбовця, що відповідає розміру, передбаченому нормами статті 21 Закону № 2262-ХІІ.

Додатково призначення позивачу пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного саме з проходженням служби, а не внаслідок загального захворювання, підтверджується виданим позивачу пенсійним посвідченням, у якому зазначено "ІНВАЛІДНІСТЬ АРМІЇ".

Так, відповідно до пункту 1 розділу ІІ "Порядку оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 03.11.2017 року № 26-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України04 грудня 2017 року за № 1464/31332, виготовлення пенсійних посвідчень здійснюється на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення та таких відомостей, зокрема, як виду пенсії (за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника, за вислугу років); групи, підгрупи, причини інвалідності із зазначенням у відповідних випадках нозологічних форм захворювань.

Пунктом 3 розділу ІІ цього Порядку передбачено, що у посвідченнях, виданих особам з інвалідністю, використовуються такі скорочення назв причин інвалідності та найменувань органів, у яких особа перебувала на військовій службі: інвалідність армії - для осіб з інвалідністю внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Наведеним вище підтверджується той факт, що позивачу призначена пенсія по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, а не пенсія іншого виду, зокрема, по інвалідності внаслідок загального захворювання.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов пред`явлено до відповідача безпідставно, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії у справі № 22004/24 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко