Справа № 240/29750/23
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/29750/23

Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

25 серпня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просила:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення та невиплати допомоги, яка передбачена. 1 ч. 5 ст. 36 Законом України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», як члену сім`ї потерпілого одноразової допомоги внаслідок нещасного випадку на виробництві, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату;

- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату допомоги, яка передбачена. 1 ч. 5 ст. 36 Законом України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», як члену сім`ї потерпілого одноразової допомоги внаслідок нещасного випадку на виробництві, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка полягає в не призначенні та невиплаті ОСОБА_1 страхової виплати (одноразової допомоги у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку на виробництві).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплатити ОСОБА_1 страхову виплату (одноразову допомоги у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку на виробництві) у розмірі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

У грудні 2024 року від позивача надійшла заява про роз`яснення судового рішення в частині, що стосується нарахування та виплати розміру мінімальної заробітної плати, який повинен застосовуватись при розрахунку страхової виплати (одноразової допомоги у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві), що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, вказуючи що не зрозуміло який розмір мінімальної заробітної плати повинен застосовуватись при розрахунку страхової виплати.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року задоволено заяву про роз`яснення судового рішення.

Роз`яснено рішення суду від 06.05.2024 по справі № 240/29750/23 таким чином, що для розрахунку та виплати ОСОБА_1 страхової виплати (одноразової допомоги у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку на виробництві) повинен застосовуватись розмір мінімальної заробітної плати 6700 грн.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну, в якій просить скасувати вказану ухвалу та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Механізм, визначений положень ст. 254 КАС України, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення.

Незрозумілість судового рішення є оціночним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв.

При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

В свою чергу, підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

За роз`ясненням рішення суду можуть звертатися особи, які брали участь у справі, або державний виконавець у випадку, коли рішення є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

В заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Як вбачається зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення, позивач розуміє зміст рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 року, але вважає, що рішення суду є незрозумілим щодо розміру мінімальної заробітної плати, який повинен застосовуватись при розрахунку страхової виплати.

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку виконання судового рішення.

Чинне процесуальне законодавство не передбачає при роз`ясненні рішення визначити порядок виконання рішення суду, оскільки такий порядок визначений відповідними нормативно-правовими актами.

Таким чином, недоліки судового рішення, на наявність яких вказує заявник, не могли бути усунені шляхом роз`яснення судового рішення у порядку ст. 254 КАС України.

Мотиви, які навів заявник у своїй заяві, по суті полягають у незгоді з судовим рішенням і поставлені у такому аспекті питання, на які він хоче отримати роз`яснення у порядку ст. 254 КАС України, вимагають від суду додаткового обґрунтування , що є недопустимо.

Суд першої інстанції, визначаючи розмір мінімальної заробітної плати в сумі 6700 грн. для розрахунку страхової виплати в ухвалі про роз`яснення судового рішення, вирішив питання, які не були предметом судового розгляду, в результаті чого порушив норми процесуального права.

Судова колегія зазначає, що вирішення зазначених в заяві про роз`яснення питань фактично є зміною чи доповненням змісту рішення суду першої інстанції, а не його роз`ясненням, що, в свою чергу, суперечить самій суті інституту роз`яснення судового рішення та нормам чинного КАС України.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що резолютивна частина рішення викладена чітко та зрозуміло та не є такою, що потребує додаткового роз`яснення.

Наведені заявником обставини в обґрунтування заяви про роз`яснення рішення суду не свідчать про незрозумілість судового рішення.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення.

Відповідно до ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення.

Згідно ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не дотримано норми матеріального права, а тому наявні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 254, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.