Справа № 640/18270/20
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капітана поліції Діхтяра Дениса Анатолійовича, Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Іващенка Сергія Леонідовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними,
Адвокат Горобівський Іван Григорович (далі, також представник позивача, адвокат Горобівський І.Г.), який діє в інтересах ОСОБА_1 (далі, також позивач, ОСОБА_1 ) 07.08.2020 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капітана поліції Діхтяра Дениса Анатолійовича (далі, також відповідач 1, капітан поліції Діхтяр Д.А.), Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капрала поліції Іващенка Сергія Леонідовича (далі, також відповідач 2, капрал поліції Іващенко), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Департамент патрульної поліції Національної поліції України (далі, також третя особа, Департамент патрульної поліції НПУ) в якій просив визнати дії інспекторів Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капітана поліції Діхтяра Дениса Анатолійовича та капрала поліції Іващенка Сергія Леонідовича, вчинені 28 червня 2020 року, щодо огляду та обшуку автотранспортного засобу ОСОБА_1 , особистого обшуку ОСОБА_1 , дії в частині здійснення вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння протиправними.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 28 червня 2020 року, відносно ОСОБА_1 капітаном поліції Діхтярем Д.А. о 23:57 год складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №536968 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі, також КупАП). Адвокат Горобівський І.Г. вказує, що згідно з коментованим протоколом ОСОБА_2 керував транспортним засобом AUDI, з ознаками наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (надалі, також ПДР). За доводами представника позивача, інспектор Іващенко С.Л. при зверненні до позивача не виконав вимоги передбачене частиною 3 статті 18 Закону України "Про національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (надалі, також Закон №580-VIII) в частині обов`язку назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання. Адвокат Горобівський І.Г. зазначає, що відповідачі, без повідомлення будь-яких підстав, наказали позивачу відкрити багажник та провели огляд, після цього обшук всієї машини. В подальшому був обшуканий сам ОСОБА_1 , співробітники поліції провели обшук особистих речей позивача, переглянули вміст сумок, витягували речі та документи з внутрішніх ємностей власними руками, що за доводами представника позивача, вбачається з матеріалів відеофіксації із нагрудних камер співробітників поліції. На переконання адвоката Горобівського І.Г., вказані дії не були а ні поверхневою перевіркою, а ні оглядом і за всіма ознаками є обшуком, що не відноситься до превентивних заходів, передбачених Законом №580-VIII та КУпАП. Також, представник позивача стверджує, що за результатами обшуку автомобіля та особистого обшуку позивача будь-яких процесуальних документів співробітниками поліції складено не було.
Окрім цього, за аргументами адвоката Горобівського І.Г. відповідачі здійснювали психологічний тиск, в грубій формі погрожували позивачу, наголошували, що у разі невиконання їхніх вимог, вони негайно застосують фізичну силу і позивач опиниться "мордою об асфальт". Представник позивача наголошує, що внаслідок вказаних незаконних дій позивач почав помітно нервувати, що є цілком нормальною поведінкою за таких обставин, однак, було безпідставно розцінено співробітниками поліції як перебування позивача в стані сп`яніння.
Адвокат Горобівський І.Г. переконаний, що у відповідачів не було законних підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, а набір ознак зазначених поліцейськими є надуманим та не відповідає фактичним обставинам. Таким чином, представник позивача вважає, що позивач не підлягав огляду на стан сп`яніння, а відтак співробітники поліції не мали права направляти ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я для проходження огляду.
З огляду на викладене, вважаючи протиправними дії інспекторів Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капітана поліції Діхтяра Дениса Анатолійовича та капрала поліції Іващенка Сергія Леонідовича, вчинені 28 червня 2020 року, щодо огляду та обшуку автотранспортного засобу ОСОБА_1 , особистого обшуку ОСОБА_1 , дії в частині здійснення вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, позивач, через уповноваженого представника звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з цією позовною заявою.
Одночасно, із позовною заявою представник позивача подав до Окружного адміністративного суду м. Києва клопотання про витребування доказів, в якому просив суд витребувати в Управління патрульної поліції м. Києва матеріали відеозапису із нагрудних камер співробітників поліції капітана поліції ОСОБА_3 та капрала поліції Іващенка Сергія Леонідовича щодо обставин проведення 28.06.2020 огляду та обшуку автотранспортного засобу, особистого обшуку ОСОБА_1 та здійснення вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.10-11).
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (а.с.12-15).
Департамент патрульної поліції НПУ направив на поштову адресу Окружного адміністративного суду м. Києва пояснення у справі від 10.12.2020 за вих.№4423/41/11/3-2020, що зареєстровані у суді 14.12.2020 (а.с.21-24). Третя особа зазначила, що вважає твердження позивача наведені у позовній заяві необґрунтованими, хибними та такими, що не підлягають задоволенню. Аргументуючи свою позицію Департамент патрульної поліції НПУ вказує, що 28.06.2020, під час виконання службових обов`язків, перебуваючи на патрулюванні, екіпажом було помічено автомобіль AUDI НЗ НОЈ 088, під керуванням ОСОБА_1 , в якого був неосвітлений (у темну пору доби) номерний знак, в наслідок чого було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб. Третя особа стверджує, що під час спілкування з водієм, в інспектора виникла підозра, що позивач знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, а саме була відсутня реакція зіниць очей на світло та підвищена жвавість, в наслідок чого останньому було запропоновано проїхати до лікаря нарколога для огляду на стан сп`яніння. Департамент патрульної поліції НПУ наголошує, що відповідно до пункту 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі, також Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Пунктом 4 розділу 1 Інструкції №1452/735 встановлено ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме, наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість. Таким чином, Департамент патрульної поліції НПУ переконаний, що позивач мав щонайменше дві ознаки сп`яніння, затверджені Інструкцією №1452/735.
Також, третя особа зазначає, що відповідно до частини 2 статті 34 Закону №580-VIII, інспекторами була здійснено поверхневу перевірку позивача, перед тим, як запрошувати останнього до службового автомобіля, для його доставлення до закладу охорони здоров`я, так як існувало достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб, а саме предмет схожий на пістолет. Як вказує Департамент патрульної поліції НПУ, після проведення поверхневої перевірки за відсутністю заборонених предметів, які можуть становить загрозу життю та здоров`ю як позивача так і інспекторів, ОСОБА_1 було доставлено до закладу охорони здоров`я.
Таким чином, третя особа переконана, що інспектори діяли відповідно і на підставі чинного законодавства України.
Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-IX (надалі, також Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до положень абзаців другого-четвертого пункту 2 розділу ІІ Закону №2825-IX до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту.
Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (надалі, також - Порядок №399).
Департамент патрульної поліції НПУ подав до суду пояснення у справі від 09.04.2025, що надійшли на адресу суду 17.04.2025, та є ідентичними за змістом до пояснень третьої особи від 10.12.2020 за вих.№4423/41/11/3-2020 (а.с.51-55).
Відповідачі правом на подання відзиву на позов не скористалися.
Частиною 6 статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності позовну заяву, пояснення у справі та докази, наявні в матеріалах цієї адміністративної справи, встановив такі обставини.
Інспекторами Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Діхтярем Денисом Анатолійовичем та капралом поліції Іващенком Сергієм Леонідовичем, 28 червня 2020 року зупинено транспортний засіб яким кермував ОСОБА_1 .
Надалі, капітаном поліції Діхтярем Денисом Анатолійовичем 28.06.2020 о 23:57 год, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №536968, згідно з яким водій ОСОБА_1 кермував авто HOJ 088 з ознаками наркотичного сп`яніння (відсутність реакції зіниць очей, підвищена жвавість), огляд проведено у лікаря нарколога, чим порушив вимоги пункту 2.9.А ПДР, за що відповідальність передбачена частиною статті 130 КУпАП (а.с.7).
У коментованому протоколі в графі "Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення" позивач зазначив, що ОСОБА_4 не представився як зветься та почав світити в очі та психологічно тиснути, погрожувати "Мордою в асфальт" (а.с.7).
Вважаючи протиправними дії інспекторів Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капітана поліції Діхтяра Дениса Анатолійовича та капрала поліції Іващенка Сергія Леонідовича, вчинені 28 червня 2020 року, щодо огляду та обшуку автотранспортного засобу ОСОБА_1 , особистого обшуку ОСОБА_1 , дії в частині здійснення вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
За змістом частини 1 статті 3 Закону України "Про національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Статтею 35 Закону №580-VIII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено підстави для зупинки транспортного засобу.
Зокрема, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Згідно з підпунктом "в" пункту 2.9.ПДР водієві заборонено керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:
не належить цьому засобу;
не відповідає вимогам стандартів;
закріплений не в установленому для цього місці;
закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;
неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Таким чином, суд вважає, що інспектори патрульної поліції зупинивши транспортний засіб яким керував позивач діяли відповідно до вимог чинного законодавства.
Позивач у позовній заяві стверджує, що капрал поліції Іващенко С.Л. не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання позивачу.
Справді, частиною 3 статті 18 "Основні обов`язки поліцейського" Закону №580-VIII передбачено, що звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.
При цьому, суд зазначає, що із наявних в матеріалах справи доказів суду не вдалося встановити чи представлявся капрал поліції Іващенко С.Л. позивачу, а останній не надав суду належних та допустимих доказів які б підтвердили чи спростували такі обставини.
Стосовно, позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідачів в частині здійснення вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, суд зазначає таке.
Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 1 розділу І Інструкції №1452/735, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
За змістом пункту 2 розділу І Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У відповідності до пункту 3 розділу І Інструкції №1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:
запах алкоголю з порожнини рота;
порушення координації рухів;
виражене тремтіння пальців рук;
різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 4 розділу І Інструкції №1452/735 встановлено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);
звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Із аналізу наведеного слідує, що пунктом 4 розділу І Інструкції №1452/735 чітко встановлені ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у особи.
Приписами пункту 6 розділу І Інструкції №1452/735 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регламентовано, що огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
За змістом пункту 9 розділу ІІ Інструкції №1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Із наведеного слідує, що у позивача були наявні щонайменше дві ознаки сп`яніння передбачені пунктом 4 розділу І Інструкції №1452/735, а відтак доводи позивача про те, що у відповідачів не було законних підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, не знайшли фактичного підтвердження.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідачів в частині здійснення вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння не підлягають задоволенню.
Стосовно доводів ОСОБА_1 щодо проведення інспекторами патрульної поліції обшуку автомобіля та особистого обшуку позивача, суд керується наступним.
Відповідно до статті 29 Закону №580-VIII, поліцейський захід це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.
Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним, ефективним.
Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.
Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.
Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.
Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції.
Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.
За змістом частини 2 статті 30 Закону №580-VIII поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати такі превентивні заходи:
1) перевірка документів особи;
2) опитування особи;
3) поверхнева перевірка і огляд;
4) зупинення транспортного засобу;
5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території;
6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю;
7) проникнення до житла чи іншого володіння особи;
8) перевірка вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ;
9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису;
10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб;
11) поліцейське піклування.
Частиною 2 статті 31 Закону №580-VIII встановлено, що під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.
У відповідності до статті 34 Закону №580-VIII поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу.
Поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб.
Поверхнева перевірка здійснюється поліцейським відповідної статі. У невідкладних випадках поверхневу перевірку може здійснити будь-який поліцейський лише з використанням спеціального приладу або засобу.
Поліцейський може здійснювати поверхневу перевірку речі або транспортного засобу:
1) якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться правопорушник або особа, свобода якої обмежується в незаконний спосіб;
2) якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб;
3) якщо існує достатньо підстав вважати, що річ або транспортний засіб є знаряддям вчинення правопорушення та/або знаходиться в тому місці, де може бути скоєно кримінальне правопорушення, для запобігання якого необхідно провести поверхневу перевірку.
Поверхнева перевірка речі або транспортного засобу здійснюється шляхом візуального огляду речі та/або транспортного засобу або візуального огляду салону та багажника транспортного засобу. Поліцейський при здійсненні поверхневої перевірки має право вимагати відкрити кришку багажника та/або двері салону.
Під час поверхневої перевірки речі або транспортного засобу особа повинна самостійно показати поліцейському вміст особистих речей чи транспортного засобу.
При виявленні в ході поверхневої перевірки будь-яких слідів правопорушення поліцейський забезпечує їх схоронність та огляд відповідно до вимог статті 237 Кримінального процесуального кодексу України.
Так, представник позивача в позовній заяві стверджує, що відповідачі, без повідомлення будь яких підстав, наказали позивачу відкрити багажник та провели огляд, після цього обшук всієї машини, в подальшому був обшуканий сам ОСОБА_1 , здійснено обшук особистих речей позивача, переглянули вміст сумок, витягували речі та документи з внутрішніх ємностей власними руками, що за доводами представника позивача, вбачається з матеріалів відеофіксації із нагрудних камер співробітників поліції.
Водночас, суд звертає увагу на наступне.
Таким чином, на переконання суду у інспекторів патрульної поліції були достатні підстави вважати, що позивач має при собі річ, яка становить загрозу життю чи здоров`ю такій особі або іншим особам, а відтак підстави здійснити поверхневу перевірку позивача та речей останнього.
ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів, які б свідчили про вчинення інспекторами патрульної поліції огляду та обшуку автомобіля яким кермував позивач.
Окрім цього, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що інспектори патрульної поліції в грубій формі погрожували позивачу, наголошували, що у разі невиконання їхніх вимог, вони негайно застосують фізичну силу і позивач опиниться "мордою об асфальт".
З огляду на встановлені судом обставини, що підтверджуються належними доказами суд дійшов висновку, що інспекторами патрульної поліції проведено саме поверхневу перевірку позивача та речей останнього, відповідно до статті 34 Закону №580-VIII, а не обшук як вважає позивач.
При цьому, суд зазначає, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачено оформлення поверхневої перевірки будь-яким процесуальним документом
А відтак, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині теж не підлягають задоволенню.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спірних правовідносин не змінюють.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відтак, з урахуванням зазначеного вище по тексту судового рішення, суд, на підставі наданих доказів та системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Враховуючи висновок суду про необґрунтованість позову, в силу вимог статті 139 КАС України витрати позивача, пов`язані з розглядом даної справи, розподілу не підлягають.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач 1: Інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капітана поліції Діхтяр Денис Анатолійович: вул. Народного ополчення, 9, м. Київ, 03151, РНОКПП не відомий;

відповідач 2: Інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капрал поліції Іващенко Сергій Леонідович: вул. Народного Ополчення, 9, м. Київ, 03151, РНОКПП не відомий;

третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України: вул. Федора Ернеста, 3, м. Київ, 03048, .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.