Справа № 9901/459/21
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 серпня 2025 року

м. Київ

справа №9901/459/21

адміністративне провадження №П/9901/459/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого (судді-доповідача) Хохуляка В.В., суддів: Васильєвої І.А., Гімона М.М., Дашутіна І.В., Ханової Р.Ф.,

секретар судового засідання Лопушенко О.В.,

за участю:

представника позивача Грицаєнко О.П.,

представника відповідача Пилявського Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у справі №9901/459/21 за адміністративним позовом народного депутата України ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Народний депутат України ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Верховної Ради України, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Верховної Ради України, зобов`язати Верховну Раду України вчинити дії.

Рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.04.2023 адміністративний позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Додатковим рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.06.2023 вирішено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 09.11.2023 рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.04.2023 залишила без змін. Додаткове рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.06.2023 залишено без змін.

Додатковою постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 ухвалено стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Верховної Ради України судові витрати.

На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява представника позивача про зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду, в якій заявник просить зобов`язати Верховну Раду України протягом десяти робочих днів з моменту постановлення відповідної ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду подати до суду звіт про виконання судових рішень у справі №9901/459/21.

Ухвалою Верховного суду від 15.08.2025 розгляд заяви про зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду призначено у судовому засіданні за участю представників сторін на 20.08.2025.

Судом отримано письмові пояснення відповідача на заяву про зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду, в якому представник Верховної ради України просить відмовити у задоволенні заяви.

У судовому засіданні представник позивача підтримала доводи, викладені у поданій заяві, просила заяву задовольнити, зазначила, що судові рішення не виконані у повному обсязі, представник позивача звернула увагу суду на висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладений у постанові від 25.03.2024 у справі №461/2729/22, де Суд вказав, що сума судового збору, яка відшкодовується особі за рішенням суду, не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого платника.

Представник відповідача посилаючись на доводи, зазначені у письмових поясненнях, просив у задоволенні заяви відмовити.

Розглянувши заяву про зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду, судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

У справі, що розглядається, народний депутат України ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Верховної Ради України, у якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Верховної Ради України про позбавлення народного депутата України ОСОБА_1 права брати участь у п`яти пленарних засіданнях Верховної Ради України, прийняте 05.11.2021 на двадцятому пленарному засіданні шостої сесії ІХ скликання;

зобов`язати Верховну Раду України опублікувати у газеті Верховної Ради України "Голос України" оголошення про прийняття судом пункту 1 резолютивної частини рішення суду;

зобов`язати головуючого на пленарному засіданні Верховної Ради України під час пленарного засідання оголосити про прийняття судом пункту 1 резолютивної частини рішення суду.

Рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.04.2023 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Верховної Ради України про позбавлення народного депутата України ОСОБА_1 права брати участь у п`яти пленарних засіданнях Верховної Ради України, прийняте 05.11.2021 на двадцятому пленарному засіданні шостої сесії Верховної Ради України ІХ скликання. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено стягнути з Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908грн.

Додатковим рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.06.2023 вирішено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16537,50грн.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 09.11.2023 залишила без змін рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.04.2023. Додаткове рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.06.2023 залишено без змін.

Додатковою постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 ухвалено стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Верховної Ради України судові витрати у розмірі 33330,50грн.

Представник позивача звернулась до суду з заявою про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, у якому зазначила, що в межах цієї адміністративної справи винесені судові рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 908,00 грн; про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16537,50грн; про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 33330,50грн. Видано виконавчі листи.

Верховною Радою України в особі головного розпорядника бюджетними коштами - Управлінням справами Апарату Верховної Ради України було частково виконано судові рішення, а саме сплачено ОСОБА_1 : 730,94грн (не сплаченими залишаються 177,06грн); 13312,69грн (не сплаченими залишаються 3224,81грн); 26831,05грн (не сплаченими залишаються 6499,45грн.) Решта коштів не сплачені з посиланням на те, що вони були утримані Управлінням, як податковим агентом, в якості податків та зборів під час виплати доходу ОСОБА_1 .

Таким чином, представник позивача констатує, що відповідачем не було виконано судові рішення на суму 9901,32грн.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача посилається на вимоги пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", пункту п`ятого частини третьої статті 2 та статті 14 КАС України щодо обов`язковості судових рішень. Доводячи свою позицію представник позивача відзначає, що сума судових витрат, яка підлягає відшкодуванню на користь ОСОБА_1 (судовий збір), є сумою, що за судовим рішенням спрямовується на відшкодування збитків, завданих внаслідок заподіяння ОСОБА_1 матеріальної шкоди, спричиненої витратами на скасування протиправного рішення Верховної Ради України. Судові витрати відшкодовуються згідно із законом, а саме на підставі статті 139 КАС України, та за рахунок бюджетних асигнувань Верховної Ради України. Представник позивача доводить, що згідно підпункту "7" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 ПК України) у вигляді суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов`язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом. На переконання представника позивача, враховуючи зазначене, сума судових витрат, що підлягають відшкодуванню, не відноситься до загального оподаткованого доходу ОСОБА_1 та відповідно не є базою утримання податку на доходи фізичних осіб і військового збору.

Представник позивача зауважила, що листом Державної казначейської служби України від 20.03.2025 виконавчі листи у адміністративній справі №9901/459/21 від 21.01.2024 повернуто без виконання позивачу у зв`язку з тим, що у відповідача відсутній ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також тому, що Верховна Рада України не обслуговується та не має відкритих рахунків в органах Казначейства.

Ураховуючи обставини, представник позивача вважає, що виникла необхідність звернутися до суду з заявою про зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення з поясненнями щодо причин неповного виконання судових рішень в частині виплати на користь позивача судових витрат, понесених у справі №9901/459/21.

На підставі викладеного, представник позивача у поданій заяві просить суд зобов`язати Верховну Раду України протягом десяти робочих днів з моменту постановлення відповідної ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду подати до суду звіт про виконання наступних судових рішень у справі №9901/459/21:

рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.04.2023 про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 908,00грн;

додаткового рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.06.2023 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16537,50грн;

додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 33330,50грн.

Відповідач подав пояснення на заяву, представник зазначив, що проти заяви про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення заперечує, вважає вказану заяву необґрунтованою, такою, що не підлягає задоволенню. Згідно з доводами відповідача, Управлінням справами Апарату Верховної Ради України виконано у добровільному порядку виконавчі листи за рішеннями Верховного Суду у справі №990/459/21 та перераховано належні кошти народному депутату України. Як указує представник відповідача, відшкодування за рішенням суду судових витрат (судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи) фізичній особі (народному депутату України) здійснюється Управлінням справами Апарату Верховної Ради України, заначений дохід включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого платника як додаткове благо та оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором на загальних підставах за рахунок такої фізичної особи.

Представник відповідача посилається на те, що Управління справами Апарату Верховної ради України звернулося до Державної податкової служби України про надання індивідуальної податкової консультації щодо практичного застосування норм законодавства в частині оподаткування як додаткового блага у вигляді суми грошового відшкодування судових витрат (судового збору та витрат на правничу допомогу) за рішенням суду. ДПС видано індивідуальну податкову консультацію, у якій зазначено правові підстави щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб, а також військовим збором суми грошового відшкодування судових витрат (судового збору та витрат на правничу допомогу), а саме: сума судових витрат (судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи), яка відшкодовується фізичній особі за рішенням суду юридичною особою, включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого платника як додаткове благо та оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором на загальних підставах.

Таким чином, представник відповідача констатує, що судові рішення виконано у повному обсязі (всі суми виплачені Апаратом Верховної Ради України), а питання оподаткування вказаних виплачених сум мають бути предметом розгляду окремого судового провадження.

Як унормовано положеннями статті 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною першою статті 382-1 КАС України визначено, що суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з частиною другою статті 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У цій справі суд з`ясував наступне.

В межах адміністративної справи №9901/459/21 ухвалено судові рішення:

рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.04.2023 про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 908,00грн;

додаткове рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.06.2023 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16537,50грн;

додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 33330,50грн.

Таким чином, загальна сума понесених ОСОБА_1 судових витрат (судового збору та судових витрат на професійну правничу допомогу), що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача за судовими рішеннями становить 50776грн.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Управлінням справами Апарату Верховної Ради України на виконання рішень суду в добровільному порядку здійснено нарахування до відшкодування ОСОБА_1 понесених судових витрат у розмірі 50776грн., з одночасним вирахуванням з цієї суми податків і зборів у сумі 9901,32грн. Здійснено відшкодування ОСОБА_1 понесених судових витрат згідно з рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.04.2023 - 730,94грн; згідно з додатковим рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.06.2023 - 13312,69грн; згідно з додатковою постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 - 26831,05грн на загальну суму 40874,68грн.

Таким чином, відповідачем підтверджено, а позивачем не заперечується здійснення Управлінням справами Апарату Верховної Ради України у добровільному порядку визначення суми, що підлягає відшкодуванню за трьома судовими рішеннями, та правильності обрахунку вказаної суми.

Представником позивача також не зазначається про зловживання відповідачем процесуальними правами у процесі добровільного виконання судових рішень, фактів зволікання чи несвоєчасності виконання судових рішень.

Натомість, як слідує з обґрунтування заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, позивач не погоджується з нарахуванням на суму понесених судових витрат, що підлягає відшкодуванню на користь позивача за судовими рішеннями, суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що утримана Управлінням справами Апарату Верховної Ради України на виконання функцій податкового агента, - указуючи, що така сума не оподатковується.

У свою чергу, представник відповідача доводить необхідність виконання Управлінням справами Апарату Верховної ради України обов`язку податкового агента у цих обставинах, підтверджуючи свою позицію індивідуальною податковою консультацією Державної податкової служби України від 19.03.2024 №1460/ІПК/99-00-24-03-03 ІПК.

Відтак, у цій справі в процесі розгляду заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення згідно позицій позивача та відповідача, суд з`ясував, що спірним для сторін є питання правомірності нарахування Управлінням справами Апарату Верховної Ради України податку на доходи фізичних осіб та військового збору на суму судових витрат, які підлягають відшкодуванню позивачу за рішеннями суду, при виконанні Управлінням функцій податкового агента.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що питання правомірності нарахування Управлінням справами Апарату Верховної Ради України податку на доходи фізичних осіб та військового збору на суму судових витрат, які підлягають відшкодуванню позивачу за рішенням суду, при виконанні Управлінням функцій податкового агента, не є предметом дослідження у порядку розгляду заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, оскільки порушені сторонами питання стосуються застосування норм матеріального права у податкових правовідносинах і можуть бути предметом розгляду окремого судового провадження.

Керуючись статтями 22, 382-1, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у справі №9901/459/21 за адміністративним позовом народного депутата України ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п?ятнадцяти днів з дня її складення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22.08.2025.

.......................

.......................

.......................

.......................

.......................

В.В. Хохуляк

І.А. Васильєва

М.М. Гімон

І.В. Дашутін

Р.Ф. Ханова

Судді Верховного Суду