Справа № 600/3843/25-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

26 серпня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/3843/25-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Брезіна Т.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Чернівецької області відділ №4 (смт. Глибока) про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Чернівецької районної військової адміністрації Чернівецької області (відділ 4) щодо невчинення дій з розгляду звернення ОСОБА_1 про призначення державної допомоги при народженні дитини;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Чернівецької районної військової адміністрації Чернівецької області (відділ 4) призначити та виплатити державну допомогу при народженні дитини на підставі заяви ОСОБА_1 у порядку та розмірі, встановлених статтею 12 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Ухвалою суду від 12.08.2025 р. позов було залишено без руху, з підстав необхідності надання позивачем доказів та обґрунтувань поважності причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом.

На виконання вказаної ухвали від 12.08.2025 р. позивач вказав, що про порушене право дізнався лише після 18.07.2025 р. з відповіді на адвокатський запит. Також вказує на дію воєнного стану та вимушене перебування за кордоном.

За правилами ч. 1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання скарги.

Таким чином, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження відповідного рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження такого рішення з поважних причин.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд про що останнім зазначається, зокрема, у постанові від 27 лютого 2020 року у справі № 140/965/18, від 06 квітня 2021 року у справі 823/2363/18 та інших.

При цьому, суд зазначає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.08.2020 у справі № 536/2248/17.

Строки звернення до адміністративного суду є аналогом інституту позовної давності, який належить до галузей матеріального приватного права. Під строком звернення до адміністративного суду з позовною заявою слід розуміти проміжок часу після виникнення спору у публічно - правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою про захист своїх прав, свобод чи інтересів, а дотримання такого строку звернення є однією з умов для реалізації права на звернення до суду. Після закінчення цього строку особа не втрачає права звернутися з адміністративним позовом, при цьому, законодавцем врегульовано питання щодо необхідності зазначення поважних підстав для поновлення такого строку.

Предметом спору в даній справі є оскарження бездіяльності Управління соціального захисту населення Чернівецької районної військової адміністрації Чернівецької області (відділ 4) щодо невчинення дій з розгляду звернення ОСОБА_1 про призначення державної допомоги при народженні дитини. При цьому у позовній заяві вказано, що звернення про отримання допомоги подано 27.03.2024 та 29.03.2024 р. За результатами звернень відповідачем було надіслано позивачу листи від 27.03.2024 р., 28.03.2024 р., 17.05.2024 р. та 21.05.2024 р. із зазначенням підстав відмови у виплаті державної допомоги при народженні дитини. Тобто, зі змісту вказаних листів позивач мав можливість зрозуміти, що відповідачем не буде здійснюватись виплата державна допомога при народженні дитини, а тому доводи позивача про правомірне сподівання щодо задоволення поданих заяв не виправдана та спростовується матеріалами справи. Також, суд критично ставиться до доводів щодо дізнання про порушене право зі змісту відповіді на адвокатський запит від 18.07.2025 р., оскільки вказаний запит було надіслано більш ніж через рік після повідомлення позивачу листами відповідача щодо незадоволення заяви про виплату одноразової грошової допомоги. Однак, надіслання вказаного адвокатського запиту свідчить лише про початок вжиття заходів для захисту порушеного права, а не про початок відліку шестимісячного строку для оскарження протиправних дій (бездіяльності) відповідача. Також суд критично ставить до доводів щодо поважності причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом з підстав дією воєнного стану та вимушеного перебування за кордоном, оскільки жодного доказу на підтвердження впливу воєнного стану на можливість оскаржити дії відповідача у визначені строки суду не було надано, як і доказів вимушеного перебування за кордоном.

У зв`язку із вказаним, суд вважає, що позивачем не надано належні докази на підтвердження поважності причин пропущення шестимісячного строку звернення до суду з даним позовом, а повідомлені позивачем обставини не дають можливості поновити вказаний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, позовну заяву та додані до неї документи необхідно повернути позивачу.

При цьому, суд звертає увагу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати позивачу.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Т.М. Брезіна