Справа № 420/38058/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Радчука А.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №44948/15-32-24-06-20 від 17.10.2024р.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №44953/15-32-24-06-20 від 17.10.2024р.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №44945/15-32-24-06-20 від 17.10.2024р.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №44941/15-32-24-06-20 від 17.10.2024р.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №44940/15-32-24-06-20 від 17.10.2024р.

Адміністративний позов поданий за допомогою системи Електронний суд.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.10.2024 р. ОСОБА_1 отримав поштою оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області.

Вважаючи протиправними вказані податкові повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Доводи позову мотивовані тим, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті за наслідками проведення ГУ ДПС в Одеській області документальної перевірки платника податків ОСОБА_1 , проте жодного документу з приводу проведеної перевірки, у тому числі вимоги про надання пояснень, наказу про проведення перевірки, акту перевірки тощо, позивач не отримував. Відповідно до положень підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, обов`язковою передумовою здійснення документальної позапланової невиїзної перевірки є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження, а також вручення копії наказу про проведення перевірки. Платник податків зобов`язаний подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження. Враховуючи той факт, що ОСОБА_2 не отримував жодного запиту від ГУ ДПС в Одеській області та наказу про проведення перевірки, то оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, відтак, на переконання позивача, вказані податкові повідомлення є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню. При цьому, позивач стверджує, що не порушував жодних вимог податкового законодавства.

Ухвалою суду від 16.12.2024 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, згідно ч. 5 ст. 262 КАС України.

Також цією ухвалою суд витребував від Головного управління ДПС в Одеській області інформацію у вигляді належним чином засвідчених письмових доказів щодо підстав прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 17.10.2024 року №44948/15-32-24-06-20; від 17.10.2024 року №44953/15-32-24-06-20; від 17.10.2024 року №44945/15-32-24-06-20; від 17.10.2024 року №44941/15-32-24-06-20; від 17.10.2024 року №44940/15-32-24-06-20; інші наявні докази, що стосуються предмета спору.

30.12.2024 року відповідачем за допомогою системи Електронний суд подано відзив на позовну заяву.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з таких підстав.

Щодо неотримання платником податків документів на перевірку у відзиві зазначено, що кореспонденція направлялась позивачу на податкову адресу, однак повернулась відправнику із зазначенням у довідці про причини повернення. З матеріалів перевірки вбачається, що копії наказу про проведення перевірки та актів за результатами перевірки і запити щодо надання документів з переліком необхідних документів до перевірки були надіслані позивачу за його податковою адресою та адресою місця реєстрації позивача засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, та повернуті за закінчення терміну зберігання. Позивачем до контролюючого органу не надавалась заява про зміну податкової адреси, отже документи вважаються належним чином врученими, оскільки надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п.42.2 ст. 42 Податкового кодексу України).

Щодо підстав прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень у відзиві зазначено, що до ДПС від Національного банку України надійшла листами від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ та від 09.08.2024 №57-0008/60696/ БТ інформація про отримані грошові кошти громадянином ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023 на особисті банківські рахунки всього в сумі 801 905,2 грн. Згідно п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. Таким чином, громадянин ОСОБА_1 , у зв`язку з отриманням доходів протягом 2023 року у сумі 801 905,2 грн. відповідно до вимог законодавства повинен був подати до 01.05.2024 річну Декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік, задекларувати дохід та нарахувати та сплатити податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18 відсотків та військовий збір за ставкою 1,5 відсотків від бази оподаткування. Проте, як стверджує відповідач, до Головного управління ДПС в Одеській області декларацію не подано, податки з отриманих доходів не сплачені. В ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець не реєструвався. Податкові декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік до Головного управління ДПС в Одеській області не надавались. Головне управління ДПС в Одеській області листом від 03.05.2024 № 5041/КПР/15-32- 24-01-06 повідомлено фізичну особу - платника податків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 про необхідність подання Декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік та документи, які свідчать про відсутність бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором. Даний лист направлено за адресою АДРЕСА_2 , засобом поштового оператора Укрпошта рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Від Укрпошти отримано Повідомлення без вручення з позначкою за закінченням терміну зберігання з датою 21.05.2024.

До перевірки та на момент складання акту позивачем первинні документи (виписки банку, тощо), що спростовують наявність чи відсутність бази оподаткування, не надано, про що складено Акти про ненадання документів від 03.09.2024 №37883/15-32-24-06, від 06.09.2024 №5537/15-32-24-06, які надіслані адресою АДРЕСА_2 , в порядку статті 42 Податкового кодексу України засобом поштового оператора Укрпошта рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Таким чином, грошові кошти, отримані на рахунки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , у сумі 801 905,2 грн., підлягають оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб та військовим збором, як інші доходи.

Внаслідок того, що позивач не виконав свій податковий обов`язок, відповідач прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення, які вважає законними.

02.01.2025 року представник позивача подав відповідь на відзив.

У відповіді на відзив представник позивача, зокрема, заперечував проти доводів відзиву стосовно того, що позивач отримував дохід у розмірі 801 905,2 грн. від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р 2р-платежі). Вказує, що відповідач у відзиві посилається лише на лист ДПС України, в якому напевно міститься загальна інформація про наявність доходу, та Лист НБУ, які не додані до відзиву, натомість жодного іншого доказу, у тому числі щодо банківського рахунку позивача, інформації щодо банківської установи, в якому відкритий вказаний рахунок, чітких періодів, дат отримання вказаних грошових та суб`єктів від кого надходили вказані кошти відповідач не надає. Вказана інформація також відсутня і в акті перевірки. Таким чином, представник позивача вважає, що відповідач фактично ніякої перевірки не проводив та обмежився лише наявною інформацію, яка містилась в листах ДПС України та НБУ, зміст яких невідомий, що вказує на суто формальний підхід відповідача до проведення перевірки.

10.01.2025 року відповідачем подані заперечення. Відповідач зазначає, що листи Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ та від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ надійшли до Державної податкової служби, а у відповідача наявний лише витяг з інформації НБУ стосовно ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 10.02.2025 року витребувано від Державної податкової служби України листи, які надійшли від Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ та від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ, якими надана інформація про отримані грошові кошти громадянином ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023 на особисті банківські рахунки всього в сумі 801 905,2 грн.; письмові докази стосовно того, яким чином інформацію про отримані грошові кошти громадянином ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023 на особисті банківські рахунки всього в сумі 801 905,2 грн., доведено/направлено до Головного управління ДПС в Одеській області. Витребувано від Головного управління ДПС в Одеській області інформацію (лист, службова записка, тощо), що надійшла від Державної податкової служби України про отримані грошові кошти громадянином ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023 на особисті банківські рахунки всього в сумі 801 905,2 грн.

Також цією ухвалою зупинено провадження у справі № 420/38058/24 - до отримання витребуваних судом доказів.

20.02.2025 року від Головного управління ДПС в Одеській області надійшло клопотання про долучення письмових доказів, витребуваних судом.

26.02.2025 року від Державної податкової служби України на виконання ухвали суду від 10.02.2025 року надійшли письмові докази.

Ухвалою суду від 25.08.2025 року поновлено провадження у справі.

Інші заяви по суті справи сторонами не надавались, клопотання та додаткові докази не надходили.

З урахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу за наявними матеріалами в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є платником податків у розумінні статті 15 Податкового кодексу України, РНОКПП НОМЕР_1 .

Згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення, якими ОСОБА_1 визначено суми податкових зобов`язань та застосовані штрафні санкції, а саме:

№44948/15-32-24-06-20 від 17.10.2024 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем 11010500 Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму у розмірі 180 428, 68 грн., з яких 144 342,94 грн. сума грошового зобов`язання, 36 085,74 грн. штрафні санкції;

№44953/15-32-24-06-20 від 17.10.2024 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем 11011001 Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму у розмірі 15 035, 73 грн., з яких 12 028,58 грн. сума грошового зобов`язання, 3007,15 грн. штрафні санкції;

№44941/15-32-24-06-20 від 17.10.2024 року про застосування штрафних санкцій на підставі п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України у розмірі 1020, 00 грн.;

№44945/15-32-24-06-20 від 17.10.2024 року про застосування штрафних санкцій на підставі п. 121.2 ст. 121 Податкового кодексу України у розмірі 7100, 00 грн.;

№44940/15-32-24-06-20 від 17.10.2024 року про застосування штрафних санкцій на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 340, 00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення отримані позивачем 26.10.2024 року засобами поштового зв`язку.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що прийняттю оскаржених податкових повідомлень-рішень передували наступні обставини.

Згідно матеріалів справи, оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті ГУ ДПС в Одеській області на підставу акту №39166/15-32-24-06/ від 11.09.2024 року Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих платником податків за період з 01.01.2023 по 31.12.2023.

Як встановлено судом, наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 19.07.2024 №7106-п на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України призначено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_3 , з 26 серпня 2024 року тривалістю 10 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2023 по 31.12.2023 з метою здійснення контролю своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих платником податків.

У період з 26.08.2024 по 06.09.2024 рр. відповідно пп.20.1.4 п.20.1. ст.20, пп.75.1.2, п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст. 82 Податкового кодексу України на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 19.07.2024 №7106-п головним державним інспектором відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС в Одеській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих платником податків за період з 01.01.2023 по 31.12.2023.

Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 19.07.2024 №7106-п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 25.07.2024 №679/15-32-24-06, було направлено платнику податків засобами поштового зв`язку «Укрпошта» (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) 26.07.2024 року (№068), що підтверджується наданими відповідачем до суду копіями доказами, а саме Список рекомендованих листів ф. 103 за 26.07.2024 року зі штампом відділення поштового зв`язку, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення трек-номер №068, конверт з довідкою про повернення поштового відправлення з причин «адресат відмовився», засвідченою підписом відповідального працівника поштового зв`язку.

В акті перевірки зазначено, що до ДПС від Національного банку України надійшла листами від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ та від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ інформація про отримані грошові кошти громадянином ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023 на особисті банківські рахунки всього в сумі 801 905,2 грн.

Під час перевірки встановлено, що фізична особа платник податків ОСОБА_1 , отримував дохід у 2023 році у вигляді грошових переказів від фізичних осіб на загальну суму 801 905,2 грн. із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), що є платіжним інструментом, при переказі коштів фізичними особами один одному, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом, та з суми яких не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Відповідна інформація доведена ДПС України від 26.03.2024 №8651/7/99-00-24-01- 02-07, яка надійшла листом від Національного банку України від 20.03.2024 №24- 0006/21625/БТ та від 21.08.2024 №23858/7/99-00-24-04-03-07, яка надійшла листом від Національного банку України від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (p2р-платежі) у 2023 році. Згідно отриманої інформації на банківські рахунки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 здійснювались значні обсягти переказів між рахунками фізичних осіб на загальну суму 801 905,2 грн., що може вказувати на схему обходження заборони здійснення діяльності, яка передбачає наявність відповідних дозвільних документів (ліцензії, дозволи, тощо) згідно діючого законодавства.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 у зв`язку з отриманням доходів протягом 2023 року у сумі 801 905,2 грн. відповідно до вимог законодавства повинен був подати до 01.05.2024 річну Декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік, задекларувати дохід та нарахувати та сплатити податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18 відсотків та військовий збір за ставкою 1,5 відсотків від бази оподаткування.

Головне управління ДПС в Одеській області листом від 03.05.2024 № 5041/КПР/15- 32-24-01-06 повідомило фізичну особу платника податків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 про необхідність подання Декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік та якщо є документи, які свідчать про відсутність бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором, запрошено їх надати.

Лист від 03.05.2024 року направлено за адресою АДРЕСА_2 , засобом поштового оператора «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням про вручення, про що до суду надані відповідні докази, а саме: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення трек-номер №700, конверт з довідкою про повернення поштового відправлення від 21.05.2024 року з причин «адресат відмовився», засвідченою підписом відповідального працівника поштового зв`язку.

Як зазначено в акті, на дату його складання декларацію платником ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 до Головного управління ДПС в Одеській області не подано, податки з отриманих доходів не сплачені.

У ході проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 було надано запит від 20.08.2024 № 11230/КПР/15-32-24-06-06 «Про надання документів», які належать або пов`язані з предметом перевірки та підтверджують правильність нарахувань та своєчасності сплати податків та зборів за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, первинні документи щодо джерела походження грошових коштів, які надійшли на рахунки банку у 2023 році та здійснювались перекази між рахунками фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі).

03.09.2024 року відповідачем складено Акт про ненадання документів №37883/15-32-24-06, яким зафіксовано, що в період проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на запит від 20.08.2024 № 11230/КПР/15-32-24-06-06 не надано запитувані первинні документи.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , як фізична особа-підприємець не реєструвався. Податкові декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік до Головного управління ДПС в Одеській області не надавались.

Відповідно до висновків акту перевірки, документальною невиїзною перевіркою встановлені порушення:

1. п.49.1, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.162.1.1 п.162.1 ст. 162, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) фізичною особою платником податків ОСОБА_1 не подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2023 рік та не задекларовано суму отриманого доходу у сумі 801 905,2 грн., як інші доходи;

2. пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.179.7 ст.179 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), внаслідок чого не нараховано та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 144 342,94 грн.;

3. пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.179.7 ст.179, пп.1.1, пп.1.2. пп.1.3. п.16 підрозділу 10 розд. ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями), внаслідок чого не нараховано та не сплачено до бюджету військовий збір у сумі 12 028,58 грн.;

4. п.44.1, п.44.3 ст. 44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) в частині зберігання та надання контролюючому органу первинних документів;

5. пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) фізичною особою платником податків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 встановлено ненадання до податкових органів відповіді на письмовий запит про надання інформації.

Внаслідок вказаних порушень Головним управлінням ДПС в Одеській області прийняті оскаржені податкові повідомлення-рішення, якими ОСОБА_1 визначено суми податкових зобов`язань та застосовані штрафні санкції.

Доводи позову мотивовані тим, що ОСОБА_2 не отримував жодного запиту від ГУ ДПС в Одеській області та наказу про проведення перевірки, тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом. При цьому, позивач стверджує, що не порушував жодних вимог податкового законодавства. Вважає, що відповідач фактично ніякої перевірки не проводив та обмежився лише наявною інформацію, яка містилась в листах ДПС України та НБУ, що вказує на формальний підхід до проведення перевірки.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до ст.15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Згідно з п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний, зокрема:

16.1.2. вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів;

16.1.3. подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

16.1.4. сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;

16.1.7. подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (п. 36.2 ст. 36 Податкового кодексу України).

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України).

Виконанням податкового обов`язку, згідно з п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України, є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Стаття 78 Податкового кодексу України регламентує порядок проведення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Позивач вказує, що не отримував жодного запиту від ГУ ДПС в Одеській області та наказу про проведення перевірки, тому акт перевірки є недопустимим доказом.

Надаючи оцінку наведеним доводам позивача, суд перевіряє дотримання відповідачем поряду призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 .

Як встановлено судом, цю перевірку призначено на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, оскільки до ДПС від Національного банку України надійшла листами від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ та від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ інформація про отримані грошові кошти громадянином ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023 на особисті банківські рахунки всього в сумі 801 905,2 грн.

У матеріалах справи наявні листи Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ та від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ, адресовані ДПС України, відповідно до ч. 5 ст. 62-2 Закони України «Про банки і банківську діяльність».

У свою чергу, ДПС України листами від 26.03.2024 №8651/7/99-00-24-01-02-07 та від 21.08.2024 №23858/7/99-00-24-04-03-07 скерувала отриману від Національного банку України інформацію до територіальних органів ДПС з метою належного відпрацювання та використання під час здійснення заходів податкового контролю.

Матеріалами справи підтверджується, що Головне управління ДПС в Одеській області листом від 03.05.2024 № 5041/КПР/15-32-24-01-06 повідомлено фізичну особу платника податків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 про отриману від НБУ та ДПС України інформацію та просило для виконання покладених на органи ДПС функцій надати письмове пояснення з обов`язковим наданням завірених належним чином копій первинних документів щодо джерела походження грошових коштів та інформацію щодо їх оподаткування.

Також у листі було роз`яснено порядок подання декларації про майновий стан та доходи.

Лист від 03.05.2024 року направлено за адресою АДРЕСА_2 , засобом поштового оператора «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням про вручення, про що до суду надані відповідні докази, а саме: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення трек-номер №700, конверт з довідкою про повернення поштового відправлення від 21.05.2024 року з причин «адресат відмовився», засвідченою підписом відповідального працівника поштового зв`язку.

Відповідно до п. 42.1 ст. 42 Податкового кодексу України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Згідно з п. 42.2, п. 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, позивач вважається таким, що отримав запит контролюючого органу, проте не надав пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Що стосується підстав використання контролюючим органом отриманої від Національного банку України інформації, яка становить банківську таємницю, суд зазначає, що згідно частини 5 статі 62-2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Національний банк України має право розкривати органам державної влади інформацію, що становить банківську таємницю та зібрану під час виконання ним його функцій, якщо така інформація може свідчити про правопорушення та/або використовуватися для запобігання, виявлення, припинення, розслідування правопорушень, притягнення винних осіб до відповідальності за їх вчинення.

Верховний Суд у постанові від 25.08.2022 у справі № 140/403/29 зазначив, що «на виконання покладених функцій податкові органи вправі звертатись, в тому числі до небанківських фінансових установ із запитами щодо отримання інформації про рух коштів на рахунках платника податків. Надана такою установою інформація відноситься до податкової та є підставою для врахування при формуванні висновків про дотримання чи порушення платником податків норм податкового законодавства.».

Таким чином, умови призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України були дотримані.

Щодо вручення платнику податків копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Стаття 79 Податкового кодексу України передбачає такі особливості проведення документальної невиїзної перевірки:

79.1. Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

79.2. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

79.3. Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

79.5. За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Як встановлено судом, наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 19.07.2024 №7106-п на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України призначено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_3 , з 26 серпня 2024 року тривалістю 10 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2023 по 31.12.2023 з метою здійснення контролю своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих платником податків.

У період з 26.08.2024 по 06.09.2024 рр. проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих платником податків за період з 01.01.2023 по 31.12.2023.

03.09.2024 року відповідачем складено Акт про ненадання документів №37883/15-32-24-06, яким зафіксовано, що в період проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на запит від 20.08.2024 № 11230/КПР/15-32-24-06-06 не надано запитувані первинні документи.

Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 19.07.2024 №7106-п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 25.07.2024 №679/15-32-24-06, було направлено платнику податків засобами поштового зв`язку «Укрпошта» (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) 26.07.2024 року (№068), що підтверджується наданими відповідачем до суду копіями доказами, а саме Список рекомендованих листів ф. 103 за 26.07.2024 року зі штампом відділення поштового зв`язку, фіскальних чек від 26.07.2024, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення трек-номер №068, конверт з довідкою про повернення поштового відправлення з причин «адресат відмовився», засвідченою підписом відповідального працівника поштового зв`язку.

З огляду на вищевикладене, враховуючи поведінку позивача щодо відмови отримання поштових відправлень від Головного управління ДПС в Одеській області, суд не вбачає в діях відповідача порушення порядку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України дотримані.

По суті виявлених перевіркою порушень, внаслідок яких прийнято оскаржені податкові повідомлення-рішення, судом встановлено наступне.

Згідно з пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування резидента є:

163.1.1. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

163.1.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

163.1.3. іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За визначенням пп. 14.1.55 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України або постійними представництвами нерезидентів в Україні;

б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю;

з) доходів від відчуження прав на видобуток та розробку родовищ корисних копалин, мінеральних джерел та інших природних ресурсів;

и) прибутків від відчуження акцій, часток, корпоративних або інших аналогічних прав в іноземних компаніях, організаціях, утворених відповідно до законодавства інших держав (іноземні юридичні особи), які відповідають умовам (що визначені цією нормою).

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до акту перевірки, під час перевірки встановлено, що фізична особа платник податків ОСОБА_1 , отримував дохід у 2023 році у вигляді грошових переказів від фізичних осіб на загальну суму 801 905,2 грн. із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), що є платіжним інструментом, при переказі коштів фізичними особами один одному, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом, та з суми яких не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Відповідач кваліфікував вказаний дохід, як інші доходи, відповідно до пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, який оподатковується за ставкою, визначеною п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України.

Суд погоджується з висновками контролюючого органу.

Відповідно до пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Позивач у заявах по суті справи стверджував лише, що не порушував жодних вимог податкового законодавства. Водночас жодних пояснень щодо доходу в сумі 801 905,2 грн. не навів, як і не надав доказів того, що ці кошти підпадають під виключення, які визначені ст.165 Податкового кодексу України (Доходи, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу).

Згідно з п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб, - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п. 179.1, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік до Головного управління ДПС в Одеській області не подавав.

Позивач протилежного не доводив.

При цьому, стаття 120 Податкового кодексу України передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності або невиконання вимог щодо внесення змін до податкової звітності.

Відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно до підпунктів 1.1, 1.2, 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

З огляду на вищевикладене, оскільки, як встановлено перевіркою та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 у зв`язку з отриманням доходів протягом 2023 року у сумі 801 905,2 грн. декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік до Головного управління ДПС в Одеській області не подавав, податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18 відсотків та військовий збір за ставкою 1,5 відсотків від бази оподаткування не нарахував та не сплатив, суд дійшов висновку, що висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем п.49.1, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.162.1.1 п.162.1 ст. 162, п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.179.1, п. 179.2 ст.179, підпунктів 1.1, 1.2, 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) є обґрунтованими та підтверджують правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень №44948/15-32-24-06-20 від 17.10.2024 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем 11010500 Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму у розмірі 180 428, 68 грн., з яких 144 342,94 грн. сума грошового зобов`язання, 36 085,74 грн. штрафні санкції; №44953/15-32-24-06-20 від 17.10.2024 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем 11011001 Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму у розмірі 15 035, 73 грн., з яких 12 028,58 грн. сума грошового зобов`язання, 3007,15 грн. штрафні санкції; №44940/15-32-24-06-20 від 17.10.2024 року про застосування штрафних санкцій на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 340, 00 грн.

Також суд погоджується з висновком відповідача в частині порушення позивачем вимог п.44.1, п.44.3 ст. 44, пп.73.3.3 п.73.3 ст.73, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України в частині зберігання та надання контролюючому органу первинних документів, ненадання до податкових органів відповіді на письмовий запит про надання інформації.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків.

Відповідно до пп. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Як вже було зазначено судом, позивач не надав інформацію на запит контролюючого органу від 03.05.2024 року, надісланий йому до призначення перевірки.

У ході проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 було надано запит від 20.08.2024 № 11230/КПР/15-32-24-06-06 «Про надання документів», які належать або пов`язані з предметом перевірки та підтверджують правильність нарахувань та своєчасності сплати податків та зборів за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, первинні документи щодо джерела походження грошових коштів, які надійшли на рахунки банку у 2023 році та здійснювались перекази між рахунками фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі).

03.09.2024 року відповідачем складено Акт про ненадання документів №37883/15-32-24-06, яким зафіксовано, що в період проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на запит від 20.08.2024 № 11230/КПР/15-32-24-06-06 не надано запитувані первинні документи.

Відповідно до п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.

Відповідно до п. 121.2 ст. 121 Податкового кодексу України, ненадання відповіді на запит, неподання або подання не в повному обсязі платником податків, фінансовим агентом або іншою особою документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Кодексу, -

тягне за собою накладення штрафу у 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

Неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу в інших випадках, передбачених статтею 73 Кодексу, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє особу від обов`язку подання інформації.

Як наслідок, податкові повідомлення-рішення №44941/15-32-24-06-20 від 17.10.2024 року про застосування штрафних санкцій на підставі п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України у розмірі 1020, 00 грн., №44945/15-32-24-06-20 від 17.10.2024 року про застосування штрафних санкцій на підставі п. 121.2 ст. 121 Податкового кодексу України у розмірі 7100, 00 грн., є правомірними та скасуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, враховуючи підтвердження висновків відповідача про порушення позивачем у перевіряємий період вимог податкового законодавства, суд вважає, що підстави для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 17.10.2024 року №44948/15-32-24-06-20; від 17.10.2024 року №44953/15-32-24-06-20; від 17.10.2024 року №44945/15-32-24-06-20; від 17.10.2024 року №44941/15-32-24-06-20; від 17.10.2024 року №44940/15-32-24-06-20 відсутні.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат, які складаються з витрат на сплату судового збору, не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72-73, 77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 293, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку і строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.