Справа № 580/5883/25
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року справа № 580/5883/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 439 996,00 гривень у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розрахунку 100 000,00 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які перебували на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за періоди: з 01.01.2025 по 12.05.2025;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 439 996,00 гривень у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розрахунку 100 000,00 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які перебували на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за періоди: з 01.01.2025 по 12.05.2025.

В обґрунтування позову зазначено, що 25.04.2024 позивач отримав множинні поранення під час бойового завдання, а в період з 26.04.2024 по 12.05.2025 безперервно після поранення перебував та перебуває на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Відповідач станом на 12.05.2025 з 01.01.2025 не нарахував та не виплатив позивачу додаткову винагороду в сумі 439 996,00 грн.

Ухвалою суду від 02.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) правилами спрощеного позовного провадження.

15.06.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити. Стверджує, що позивач, крім інших документів додає до позовної заяви лише одну Довідку ВЛК №520 від 21.08.2024 в якій зазначено, що він потребує довготривалого лікування без зазначення терміну самого лікування, що не відповідає чинним вимогам «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», та довідки ВП «Клінічна лікарня планового лікування» КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 22.04.2025 та 12.05.2025, в яких не зазначено діагноз.

В цьому контексті Відповідач звертає увагу суду на зазначені у довідках медичного закладу обставини, а саме на те, що всі та види лікування та медичних послуг, які Позивач отримував під час довготривалого лікування, зазначені лише тільки за 2024 рік. Що саме лікував Позивач, яку травму, які медичні послуги йому надавались у 2025 році, у період, за який він звернувся з позовом, у медичних документах жодним чином не зазначено. Також, Позивачем не надано жодних висновків ВЛК, на підставі чого може видаватись наказ командира військової частини для проведення виплат.

Відповідач, також зазначає, що в оскаржуваний у позові період позивач до військової частини з відповідними рапортами про виплату додаткових коштів до грошового забезпечення, пов`язаного з його пораненням не звертався, ніяких документів, в тому числі висновків ВЛК про продовження лікування отриманої тяжкої травми, які б підтверджували його право на виплати не подавав, як і не звертався за розрахунками, проведеними з ним по наказам військової частини щодо відповідних виплат.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , позивач подаючи позов до суду 26.05.2025, до цього періоду жодних документів відповідачу не подавав.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Згідно з даними довідки від 04.03.2024 №1088, позивач 21.07.2023 перебуває на службі у військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 13.05.2024 №1583 позивач 25.04.2024 одержав травму МВТ ВОСП нижніх кінцівок, перелом обох стегнових та гомілкових кісток при захисті Батьківщини під час виконання бойового завдання.

Згідно з довідкою ВЛК від 21.08.2024 №520, штаб-сержант ОСОБА_1 , 1972 року народження, військова частина НОМЕР_2 , призваний у Збройні Сили України Відділом №3 (м. Корсунь- Шевченківський) ІНФОРМАЦІЯ_1 з липня 2023 року, військова професія: стрілець.

Проведено медичний огляд позаштатною ВЛК з правами госпітальної ВП «Лікарня Святого Луки» 20 серпня 2024 року.

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після оперативних втручань зняття УАС системи, некректомія правої гомілки 08.07.2024, некректомії, міонекректомії правої гомілки 11.07.2024, некректомії, міонекректомії правої гомілки, корекції АЗФ правої та лівої гомілки 16.07.2024, некректомії, вільної аутодерматопластики правої гомілки 23.07.2024, з приводу Мінно-вибухова травма від 25.04.2024; Вогнепальні рани правого променево-зап`ястного суглобу, з відкритим вогнепальним переломом ліктьової кістки. Вогнепальні рани обох нижніх кінцівок, правого та лівого стегна, обох гомілок та лівої стопи з вогнепальним переломом н/з правої стегнової кістки та обох кісток обох гомілок, з пошкодженням стегнової вени справа та загальної великогомілкової артерії справа з обширним дефектом м`яких тканин правої гомілки. Компартмент-синдром обох нижніх кінцівок. Акубаротравма. Посттравматична нейропатія правого сідничного нерва. Аортросклероз. Недостатність аортального клапана Іст., недостатність тристулкового клапана Іст., недостатність клапана легеневої артерії Іст. СН Іст зі збереженою скоротливою функцією лівого шлуночка (ФВ-59%). Стан після успішної серцево-легеневої реанімації (клінічна смерть 25.04.2024 10хв.) Постреанімаційна хвороба. Арозивна кровотеча з правої поверхневої стегнової артерії від 10.05.2024. Повторна арозивна кровотеча з правої поверхневої стегнової артерії 17.05.2024. Анемія середнього ступеня важкості.

Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми № 1583 від 13.05.2024). Потребує довготривалого лікування.

Відповідно до довідки ВП «Клінічна лікарня планового лікування» Комунального некомерційного підприємства «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 22.04.2025 та від 12.05.2025, позивач перебуває на лікуванні в травматологічному відділенні з вищевказаним діагнозом.

Не погоджуючись із невиплатою позивачу у додаткової винагороди за період лікування з 01.01.2025 по 12.05.2025, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII (надалі Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (далі Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває до цього часу.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято Постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168.).

Щодо виплати позивачу додаткової винагороди до 100000,00 грн. за період лікування з 01.01.2025 по 12.05.2025, внаслідок порання, суд зазначає таке.

Відповідно до абз.5-6 п.1 Постанови №168 (у редакції станом на час отримання позивачем поранення) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі - Порядок №260).

До 01.02.2023 Порядок № 260 не містив в собі норм щодо виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої Постановою №168.

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44, який набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01 лютого 2023 року, затверджено зміни до Порядку №260.

Вказаними змінами Порядок №260 доповнено новим розділом XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

Пунктами 11-12 розділу XXXIV Порядку №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 (далі - Положення № 402), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

При цьому, згідно пункту 17 розділу І Порядку №260, який застосовується з 24 лютого 2022 року, було встановлено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Порядок та умови виплати зазначеної винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України було встановлено рішенням Міністра оборони України, доведеним телеграмою №248/1298 від 25.03.2022.

Пунктом 8 вказаного рішення було визначено, що у період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100000 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Суд зазначає, що пунктом 6.17. Положення №402 передбачено, що медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво, захворювання) під час захисту держави, у ММО, у країнах, де ведуться бойові дії, здійснюється ВЛК тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі.

Згідно з п.6.35. Положення №402 у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих).

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що лікування травми (поранення, каліцтва, контузії) військовослужбовця завершується у військовому лікувальному закладі. Лікування завжди завершується проходженням військовослужбовцем військово-лікарської експертизи для встановлення ступеня придатності до військової служби. Відпустка за станом здоров`я після стаціонарного лікування надається виключно після його закінчення. При незакінченому лікуванні, за відсутністю визначеного лікарсько-експертного наслідку (результату) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії) військово-лікарська експертиза не проводиться.

Водночас, відповідно до пункту 11 статті 10-1 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей": Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування.

Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.

Відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України від 22.06.2024 за №3740/уд, грошове забезпечення після чотирьох місяців (але не більше ніж за дванадцять місяців поспіль) безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні виплачувати на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про продовження тривалого лікування (пункт 6.13 глави 6 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402.

Таким чином, висновок ВЛК про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця на лікуванні після чотирьох місяців безперервного лікування, а отже і для виплати грошового забезпечення за цей період (але не більше ніж дванадцять місяців поспіль).

Як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_2 від 13.05.2024 №1583 позивач 25.04.2024 одержав травму МВТ ВОСП нижніх кінцівок, перелом обох стегнових та гомілкових кісток при захисті Батьківщини під час виконання бойового завдання.

Відповідно до довідки ВЛК від 21.08.2024 №520 встановлено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після оперативних втручань зняття УАС системи, некректомія правої гомілки 08.07.2024, некректомії, міонекректомії правої гомілки 11.07.2024, некректомії, міонекректомії правої гомілки, корекції АЗФ правої та лівої гомілки 16.07.2024, некректомії, вільної аутодерматопластики правої гомілки 23.07.2024, з приводу Мінно-вибухова травма від 25.04.2024; Вогнепальні рани правого променево-зап`ястного суглобу, з відкритим вогнепальним переломом ліктьової кістки. Вогнепальні рани обох нижніх кінцівок, правого та лівого стегна, обох гомілок та лівої стопи з вогнепальним переломом н/з правої стегнової кістки та обох кісток обох гомілок, з пошкодженням стегнової вени справа та загальної великогомілкової артерії справа з обширним дефектом м`яких тканин правої гомілки. Компартмент-синдром обох нижніх кінцівок. Акубаротравма. Посттравматична нейропатія правого сідничного нерва. Аортросклероз. Недостатність аортального клапана Іст., недостатність тристулкового клапана Іст., недостатність клапана легеневої артерії Іст. СН Іст зі збереженою скоротливою функцією лівого шлуночка (ФВ-59%). Стан після успішної серцево-легеневої реанімації (клінічна смерть 25.04.2024 10хв.) Постреанімаційна хвороба. Арозивна кровотеча з правої поверхневої стегнової артерії від 10.05.2024. Повторна арозивна кровотеча з правої поверхневої стегнової артерії 17.05.2024. Анемія середнього ступеня важкості.

Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми № 1583 від 13.05.2024). Потребує довготривалого лікування.

Відповідно до довідки ВП «Клінічна лікарня планового лікування» Комунального некомерційного підприємства «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 22.04.2025 та від 12.05.2025, позивач перебуває на лікуванні в травматологічному відділенні з вищевказаним діагнозом.

Отже, висновок ВЛК від 21.08.2024 №520 підтверджує, що вікування позивача не було завершене, а довідки ВП «Клінічна лікарня планового лікування» Комунального некомерційного підприємства «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 22.04.2025 та від 12.05.2025 що позивач продовжує лікування.

Водночас, зважаючи на час отримання позивачем поранення та початок лікування 25.04.2024, граничний термін виплати грошового забезпечення позивачу у зв`язку із лікуванням не може перевищувати 25.04.2025.

Відтак, позивач мав законні сподівання на отримання додаткової винагороди до 100000,00 грн. за період лікування з 01.01.225 до 25.04.2025.

Доказів виплати позивачу додаткової винагороди за вказаний період суду не надано.

Оскільки у відповідача відсутні докази перебування позивача на тривалому лікування, зокрема довідки ВП «Клінічна лікарня планового лікування» Комунального некомерційного підприємства «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 22.04.2025 та від 12.05.2025, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача вирішити питання щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди до 100000,00 грн. за період лікування 01.01.2025 до 25.04.2025 з урахуванням висновків суду.

Вимоги позивача зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду у розмірі 439 996,00 гривень задоволенню не підлягають, оскільки розрахунок вказаної суми є дискреційним повноваженням відповідача та здійснюється з урахуванням тривалості лікування, переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у вказаних вище частинах.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 у розмірі до 100000,00 грн. пропорційно періоду лікування з 01.01.2025 до 25.04.2025.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) з урахуванням висновків суду вирішити питання щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 у розмірі до 100000,00 грн. пропорційно періоду лікування з 01.01.2025 до 25.04.2025.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ