Справа № 240/21820/24
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/21820/24

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , у якому він просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 22.11.2023 - 08.12.2023, 11.12.2023 - 11.01.2024, 04.03.2024 - 15.03.2024, 22.04.2024, 25.04.2024, 26.04.2024, 30.04.2024, 04.06.2024, 21.08.2024 - 23.08.2024, 04.09.2024, 01.09.2024 - 29.09.2024, 02.09.2024 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою КМ України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 22.11.2023 - 08.12.2023, 11.12.2023 - 11.01.2024, 04.03.2024 - 15.03.2024, 22.04.2024, 25.04.2024, 26.04.2024, 30.04.2024, 04.06.2024, 21.08.2024 - 23.08.2024, 04.09.2024, 01.09.2024 - 29.09.2024, 02.09.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем за період з 16.11.2023 по 02.09.2024 року протиправно не виплачено у належному розмірі додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 240/21820/24; розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування відзиву зазначав, що військовою частиною НОМЕР_1 позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за періоди з 07.11.2023 22.11.2023 року, з 11.12.2023 11.01.2024 року.

Як стверджує представник відповідача, періоди лікування, які не підтверджені позивачем та, відповідно, за які допомога не повинна виплачуватись:

23.11.2023 08.12.2023 року: позивач перебував на стаціонарному лікуванні хвороби (тривожно-депресивний розлад внаслідок психотравмуючої ситуації, посттравматичного генезу, астено-депресивний синдром з інсомнією), не поранення, як вказано у виписці з медичної карти стаціонарного хворого № 8682;

04.03.2024 15.03.2024 року: позивач перебував на стаціонарному лікуванні хвороби (гіпертонічна хвороба, міокардіофіброз, минуча екстрасистолітична аритмія, гіперхолестеринемія, дифузно-вузловий нетоксичний зоб І ст., складний астигматизм обох очей), не поранення, як вказано у медичній карті стаціонарного хворого від 15.03.2024 року № 24/0464;

01.09.2024 25.09.2024 року: позивач перебував на стаціонарному лікуванні хвороби (бактеріальна кишкова інфекція, неуточнена, гострий ентероколіт, неуточнений, легкий перебіг), як зазначено у виписці з медичної карти стаціонарного хворого № 5012;

21.08.2024 23.08.2024 року, 04.09.2024: позивач проходив МСЕК, не перебував на стаціонарному лікуванні, про що свідчить направлення від 20.08.2024 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 року провадження у цій справі закрито в частині позовних вимог, заявлених за період з 11.12.2023 по 11.01.2024 року на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

В іншій частині позовні вимоги підлягають розгляду в порядку ухвалення рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира зенітно-ракетного взводу аеромобільного батальйону, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 08.11.2022 року.

Відповідно до довідки № 6041 від 29.11.2023 року про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) Військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 22.02.2023 року внаслідок артилерійського обстрілу одержав вибухову травму, а саме: ВТ, акубаротравму, струс головного мозку в ході виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Мар`їнка Донецької області. Травмування не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння, під час травмування перебував в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронежилет).

16.11.2023 року позивачу видано направлення № 8747 на обстеження та лікування в психіатричне відділення з діагнозом: виражений депресивно-тривожний синдром.

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів позивач проходив стаціонарне лікування у наступні періоди:

- з 23.11.2023 по 08.12.2023 року: лікування за діагнозом: тривожно-депресивний розлад внаслідок психотравмуючої ситуації, посттравматичного генезу, астено - депресивний синдром з інсомнією (виписка КНП "Обласний медичний центр" Житомирської обласної ради з медичної карти стаціонарного хворого № 8682);

- з 11.12.2023 по 27.12.2023 року: лікування з основним захворюванням - наслідки перенесеної мінно-вибухової травми, ЗЧМТ (закрита черепно-мозкова травма), струс головного мозку; ускладнення основного діагнозу: стійкий цефалгічний, вестибуло-атактичний, астено-невротичний синдроми (виписка ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" з медичної карти стаціонарного хворого № 23/2567);

- з 28.12.2023 по 11.01.2024 року: лікування з основним захворюванням - наслідки перенесеної мінно-вибухової травми, ЗЧМТ (закрита черепно-мозкова травма), струс головного мозку; ускладнення основного діагнозу: стійкий цефалгічний, вестибуло-атактичний, астено-невротичний синдроми (виписка ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" з медичної карти стаціонарного хворого № 23/2686).

21.02.2024 року позивачу на підставі його рапорту від 11.01.2024 року медичною службою Військової частини НОМЕР_1 складено медичну характеристику для проходження військово-лікарняної комісії та визначення придатності до військової служби в десантно-штурмових військах, у якій підтверджено зазначені вище періоди лікування позивача.

В подальшому позивач також проходив стаціонарне лікування у період з 04.03.2024 по 15.03.2024 року: лікування за основним діагнозом: гіпертонічна хвороба, супутній діагноз: міокардіофіброз, минуча екстрасистолітична аритмія, гіперхолестеринемія, дифузно-вузловий нетоксичний зоб І ст., складний астигматизм обох очей (виписка ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" з медичної карти стаціонарного хворого № 24/0464).

04.06.2024 року позаштатною військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_3 за результатами медичного огляду позивача складено довідку № 1551, якою встановлено причинний зв`язок захворювань/травм позивача, пов`язаних із захистом Батьківщини та проходженням військової служби, а також визначено придатність позивача до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Зазначено, що такі особи є непридатними до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах. Непридатний до служби у Десантно-штурмових військах ЗСУ.

Має місце стаціонарне лікування позивача у період з 01.09.2024 по 25.09.2024 року за основним діагнозом: бактеріальна кишкова інфекція, неуточнена, гострий ентероколіт, неуточнений, легкий перебіг), як зазначено у виписці з медичної карти стаціонарного хворого № 5012. При цьому слід зазначити, що у виписці зазначено надходження 25.09.2024 року, а виписка 01.09.2024 року.

Також мали місце візити позивача до лікарських закладів з метою проведення огляду, обстежень та консультацій: 22.04.2024 року (рентгенографія, консультація ортопеда-травматолога), 25.04.2024 року (консультації терапевта, гастроентеролога, ехокардіографія), 26.04.2024 року (доплерографія екстракраніальних судин), 29.04.2024 року (консультація судинного хірурга), 30.04.2024 року (консультація отоларинголога).

02.09.2024 року Комунальним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Житомирської міської ради створено виписку із медичної карти позивача, в якій вказано дату виписки з стаціонару: 02.09.2024 року. Повний діагноз: (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення).

Як вказує позивач, в зв`язку з тим, що йому надходили певні виплати з єдиним коментарем "заробітна плата", він неодноразово звертався до відповідача з метою отримання інформації про належні йому виплати, зокрема, щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 100000грн., передбаченої постановою КМ України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", однак, відповідач його вимоги не задовольнив, що стало приводом для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини є триваючими, відповідно, суд керується нормами законодавства, діючого у проміжок часу, що відповідає спірним періодам, за які позивач просить нарахувати та виплатити додаткову винагороду.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Як передбачено пунктом 9 статті 9 Закону № 2011-ХІІ за військовослужбовцями, виведеними у розпорядження командира (начальника) військової частини у зв`язку з потребою у тривалому лікуванні, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення протягом усього строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, зокрема іноземних держав, та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), встановленого абзацом першим пункту 11 статті 10-1 цього Закону.

Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168" (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

Згідно з пунктом 1-2 Постанови № 168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора (а в редакції станом на день звернення позивача до суду з цим позовом - на території держави-агресора), у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень пропорційно часу перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування.

З огляду на зазначені норми, а також беручи до уваги відомості довідки Військово-лікарської комісії № 1551 від 04.06.2024 року щодо діагнозу та висновку про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії), докази оскарження яких у встановленому порядку в матеріалах справи відсутні, суд вважає, що позивач довів право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, за підтверджені виписками з медичної карти стаціонарного хворого такі періоди перебування на стаціонарному лікуванні захворювань (травми, поранення, контузії, каліцтва), пов`язаних із захистом Батьківщини:

- з 23.11.2023 по 08.12.2023 року: лікування за діагнозом - тривожно-депресивний розлад внаслідок психотравмуючої ситуації, посттравматичного генезу, астено - депресивний синдром з інсомнією (виписка КНП "Обласний медичний центр" Житомирської обласної ради з медичної карти стаціонарного хворого № 8682);

- з 11.12.2023 по 27.12.2023 року: лікування з основним захворюванням - наслідки перенесеної мінно-вибухової травми, ЗЧМТ (закрита черепно-мозкова травма), струс головного мозку; ускладнення основного діагнозу: стійкий цефалгічний, вестибуло-атактичний, астено-невротичний синдроми (виписка ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" з медичної карти стаціонарного хворого № 23/2567);

- з 28.12.2023 по 11.01.2024 року - лікування з основним захворюванням - наслідки перенесеної мінно-вибухової травми, ЗЧМТ (закрита черепно-мозкова травма), струс головного мозку; ускладнення основного діагнозу: стійкий цефалгічний, вестибуло-атактичний, астено-невротичний синдроми (виписка ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" з медичної карти стаціонарного хворого № 23/2686).

За решту періодів перебування позивача на стаціонарному лікуванні , а саме з 04.03.2024 15.03.2024 року, з 01.09.2024 25.09.2024 року додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень пропорційно часу перебування на такому лікуванні виплаті не підлягає, позаяк такі захворювання за висновком ВЛК № 1551 не пов`язані з пораненням (травмою, контузією, каліцтвом), отриманим при захисті Батьківщини.

Частина періоду з 26.09.2024 по 29.09.2024 року, на яку позивач претендує у позовних вимогах, документально не підтверджена.

Так само суд не бере до уваги візити позивача у лікарські установи в окремі дні 22.04.2024 року, 25.04.2024 року, 26.04.2024 року, 29.04.2024 року, 30.04.2024 року, 04.06.2024 року, 04.09.2024 року, які не увійшли до періодів перебування на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

Підсумовуючи вищенаведне, суд дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі, збільшеному до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період 23.11.2023 08.12.2023 року, а тому бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у такому розмірі є протиправною.

Зважаючи на відсутність понесених позивачем судових витрат, їх розподіл у відповідності до статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів № 168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я після поранення (травми), отриманої під час захисту Батьківщини, за період з 23.11.2023 по 08.12.2023 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів № 168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я після поранення (травми), отриманої під час захисту Батьківщини, за період з 23.11.2023 по 08.12.2023 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко