Справа № 295/213/25
Суддя: Біднина О. В.
Дата ухвалення: 2025-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/213/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючої судді: Біднини О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Рафальської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №863 від 19.11.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 16.11.2024 офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол №492, зі змісту якого вбачається, що він нібито 16.11.2024 о 11-00 год. відмовився від проходження військово-лікарської комісії. За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення 19.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №863 від 19.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позивач вважає, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 безпідставно притягнуто його до адміністративної відповідальності, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. За словами ОСОБА_1 , 16.11.2024 близько 8-30 год., перебуваючи в м. Звягель він був безпідставно затриманий працівниками та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де утримувався протягом тривалого часу. Позивач вказує, що працівники вказаного ТЦК та СП здійснюючи на нього психологічний та моральний тиск намагалися змусити його пройти ВЛК та видати мобілізаційне розпорядження, на що позивач відмовився, оскільки проживає в м. Житомирі та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , при собі не мав жодних медичних документів про свої хвороби, а також жодних повісток від ТЦК та СП позивачу не надходило та в розшуку він не перебував. Позивач вказує, що протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності полягає в тому, що повістка про необхідність прибуття для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби йому вручена не була. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення йому було відмовлено в отриманні правової допомоги, а 19.11.2024 не пустили до ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є безпідставним через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 41-45). В обґрунтування своїх заперечень представник зазначив, що 16.11.2024 року під час проведення перевірки уповноваженими представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 військово-облікового документа у військовозобов`язаного ОСОБА_1 було встановлено, що відповідно до Єдиного електронного реєстру військовозобов`язаних, призовників та резервістів останній перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Відповідно до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач є військовозобов`язаним, не має відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, не перебуває на спеціалізованому обліку (бронь), підлягає призову на військову службу під час мобілізації. В приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було запропоновано отримати направлення №3518 від 16.11.2024 року, яке зареєстровано в журналі реєстрації направлень на ВЛК. Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_1 від проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 відмовився. Зі змісту відзиву вбачається, що 16.11.2024 службовими особами складено акт щодо відмови позивача від отримання направлення №3518 від 16.11.2024 року на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації та відмови проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби, в якому позивачу доведено вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації та строк завершення медичного огляду під підпис, ОСОБА_1 в поясненнях вказав, що відмовляється від проходження ВЛК в зв`язку «не маю відповідних документів про хвороби». У зв`язку із цим 16.11.2024 офіцером ВОМР ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було складено протокол №492 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до якого 16.11.2024 о 11 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 позивач відмовився отримувати направлення на медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби під час мобілізації №3518 від 16.11.2024 та відмовився проходити медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії. В зазначеному протоколі позивач в поясненнях власноручно вказав: «на даний момент відмовляюсь від проходження ВЛК у зв`язку з тим, що не маю при собі необхідних документів про стан здоров`я». За словами представника, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся 19.11.2024 о 12:00 год. без участі особи, яка притягалася до відповідальності, оскільки ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, хоча був належно повідомлений про місце та час розгляду справи під особистий підпис, що підтверджуються записом у протоколі про адміністративне правопорушення від 16.11.2024. Як вбачається далі зі змісту відзиву, 19.11.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 було винесено постанову № 863 за справою про адміністративне правопорушення, в якій вказано, що ОСОБА_1 в порушення ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період та накладено штраф у сумі 17000, 00 гривень. На переконання представника, позивачем не доведено неправомірність винесення оскаржуваної постанови, при цьому з наявних у справі доказів, вбачається наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Враховуючи вищевикладене,вважає, що постанова № 836 від 19.11.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 є правомірною та законною, а позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та безпідставними.

В судові засідання позивач не з`являвся, направляв заяви, в яких просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`являвся, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зі ст. 5 КАС України вбачається, що кожному гарантується право на захист його прав, свобод або законних інтересів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 16.11.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 було видано позивачу ОСОБА_1 направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до проходження військової служби під час мобілізації №3518 (а.с. 49).

16.11.2024 уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 складено акт відмови ОСОБА_1 від отримання направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до проходження військової служби під час мобілізації та відмови проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби. ОСОБА_1 під особистий підпис доведено вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 та строк завершення медичного огляду (а.с. на звороті 50-51).

16.11.2024 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол №492 про те, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, 16.11.2024 року о 11 год. 00 хв., знаходячись в ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 , відмовився від отримання направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації №3518 від 16.11.2024 року та відмовився проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно із рішенням військово-лікарської комісії, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 18-21).

У цьому ж протоколі ОСОБА_4 повідомлено про час та дату розгляду справи о 12 год. 00 хв. 19.11.2024 року. Від отримання направлення на медичний огляд ВЛК, від проходження медичного огляду останній відмовився, що підтверджується заявою ОСОБА_5 від 16.11.2024 року та актом відмови від отримання направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації та відмови проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби від 16.11.2024 року.

Копію зазначеного протоколу ОСОБА_5 отримав особисто під підпис, в поясненнях та зауваженнях до протоколу позивач вказав «на даний момент відмовляюсь від проходження ВЛК у зв`язку з тим, що не маю необхідних документів про стан мого здоров`я».

19 листопада 2024 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 №863 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП позивача ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн. (а.с. 26-29).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним, знаходячись в ІНФОРМАЦІЯ_5 , відмовився від отримання направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації №3518 від 16.11.2024 та відмовився проходити медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 , щодо причин відмови від проходження ВЛК, де останній зазначив: «на даний момент відмовляюся від проходження ВЛК у зв`язку з тим, що не маю необхідних документів про свої хвороби».

Надаючи оцінку доводам сторін в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 235 КУпАП, від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною першою ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

З диспозиції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вбачається, що остання передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/22 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено загальну мобілізацію.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IXвід 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан із 05години 30хвилин 24лютого 2022року,який неодноразово продовжувався та продовжує діяти наданий час.

Згідно із ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме - Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402.

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Відповідно до п.6.2 розділу VI Положення на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК, подаються: направлення із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, ТЦК та СП, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника).

Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання.

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз.4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

З системного аналізу вище вказаних вимог законодавства вбачається, що відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України чітко регламентований прямий обов`язок громадянина проходити ВЛК з метою якісного проведення медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби.

Отже, проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, відмовився від отримання направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації №3518 від 16.11.2024 року, що підтверджується копією журналу реєстрації направлень на ВЛК, виданих військовозобов`язаним та резервістам для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 53-54) та копією акту про відмову в отриманні повідомлення від 16.11.2024 року (а.с. на звороті 50-51).

Вказана обставина позивачем будь-якими доказами спростована не була, більше того, останній у своєму позові не заперечує своєї відмови від отримання направлення та проходження ВЛК, мотивуючи це тим, що не мав при собі необхідних медичних документів.

Проте, згідно з абз. 3 п. 3.4 розділу 3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

У лікарів ВЛК є доступ до ЕСОЗ для отримання необхідних медичних даних військовозобов`язаного.

Необхідність надання військовозобовязаним додаткових документів про стан його здоров`я має вирішуватись фахівцями ВЛК та не може бути підставою для відмови від проходження медичного огляду.

Крім того, з моменту складення протоколу до винесення постанови про притягнення позивача до відповідальності (з 16.11.2024 до 19.11.2024) останній мав можливість надати необхідні медичні документи та пройти ВЛК.

У разі незгоди з рішенням ВЛК воно може бути оскаржене у встановленому чинним законодавством порядку.

Зазначена позивачем обставина у жодному разі не надавала права йому, у період дії воєнного стану, відмовлятись від одержання направлення на ВЛК. Такі дії позивача вказують на наявність об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП .

У разі незгоди із направленням на медичний огляд ВЛК позивач мав право оскаржити його у встановленому чинним законодавством порядку.

Враховуючи вищевикладені вимоги закону, а також беручи до уваги вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_5 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки останній будучи військовозобов`язаним відмовився від отримання направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації та проходження медичного огляду за направленням районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в особливий період, тим самим ОСОБА_5 порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

При цьому, суд не бере до уваги твердження позивача відносно того, що для направлення для проходження медичного огляду ВЛК відповідачу необхідно було вручити позивачу відповідну повістку, оскільки дане твердження спростовується вищезазначеним п. 74 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» №560 від 16 травня 2024 року, відповідно до змісту якого військовозобов`язаний направляється для проходження медичного огляду ВЛК шляхом вручення йому відповідного направлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

Оцінюючи доводи позивача з приводу порушення процедури розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, суд зазначає наступне.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом із тим, при складанні протоколу щодо позивача, останнього повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього, роз`яснено його права та обов`язки, а тому його неявка у день винесення постанови не перешкоджала розгляду справи.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності позивача та за його особистим підписом. Також у протоколі була зазначена дата розгляду справи про адміністративне правопорушення та місце її проведення, тобто позивачу було відомо про дату, час та місце розгляду справи. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про ознайомлення позивача з його правами.

Відтак, відповідач правомірно розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо позивача за відсутності позивача та за результатом такого розгляду прийняв постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Дослідивши надані сторонами докази, суд доходить висновку, що відповідачем доведено належними, достатніми та допустимими доказами, законність оскарженої постанови. Також ця постанова винесена у межах повноважень відповідача, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а доводами позивача не спростовуються викладені у постанові висновки.

За встановлених у справі обставин суд вважає, що оскаржувана постанова №863 від 19.11.2024 винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП, а адміністративне стягнення накладено в межах санкції відповідної статті КУпАП, у зв`язку з чим позовна заява підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 210-1, 235, 245, 251, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 242-246, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Залишити постанову №863 від 19.11.2024 року по справі про адміністративне правопорушення без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.05.2025 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя: О.В. Біднина