Справа № 340/3184/25
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2025-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/3184/25

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до товариства з обмеженою відповідальністю «Аваста Компані» про накладення арешту на кошти та інші цінності ,

ВСТАНОВИВ:

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось до суду з позовом, в якому просить накласти арешт на кошти та інші цінності Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАСТА КОМПАНІ» (), що знаходяться в банку, достатні для стягнення податкового боргу підприємства у сумі 4 449,96 грн. на користь Держави.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 4449,96 грн., що складається з податкового боргу з податку на додану вартість. Відповідачу була направлена податкова вимога № 0-3100 від 20.03.2025. Добровільно борг не сплачено, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Контролюючим органом на підставі п.89.1 ст. 89 ПК України було сформовано та направлено податкову вимогу, прийнято рішення про опис майна від 28.03.2024 № 27/31-00-13-24 (яке було повернуто на адресу Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП 08.04.2025 року, у зв`язку з закінченням терміну зберігання на пошті) у податкову заставу.

Однак, станом на 14.05.2025 у ТОВ «АВАСТА КОМПАНІ» усе нерухоме майно знаходиться під обтяженням, це підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Крім того, відомості про зареєстровані (зняті з обліку) транспортні засоби відсутні.

У зв`язку із відсутністю майна та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, контролюючий орган відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, звернувся до суду із позовом щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податку, що знаходяться в банку.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відзив на позовну заяву від товариства з обмеженою відповідальністю «Аваста Компані» до суду не надходив.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" () зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.13-19)

Згідно даних контролюючого органу станом на 14.05.2025 за ТОВ "Аваста Компані" обліковується податковий борг у сумі 4 449,96 грн., який виник з причини несплати самостійно задекларованих зобов`язань, нарахованих штрафних санкцій та пені, з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)).

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених податкових зобов`язань, було сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 20.03.2025 №0-3100, яку було направлено засобами поштового зв`язку на адресу Відповідача та яку повернуто на адресу Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП 07.04.2025 року, у зв`язку з закінченням терміну зберігання на пошті.

Контролюючим органом на підставі п.89.1 ст. 89 ПК України було сформовано та направлено податкову вимогу, прийнято рішення про опис майна від 28.03.2024 № 27/31-00-13-24 (яке було повернуто на адресу Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП 08.04.2025 року, у зв`язку з закінченням терміну зберігання на пошті) у податкову заставу.

Однак, станом на 14.05.2025 у ТОВ «АВАСТА КОМПАНІ» усе нерухоме майно знаходиться під обтяженням, це підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відомості про зареєстровані (зняті з обліку) транспортні засоби відсутні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1. статті 59 Податкового кодексу України).

Згідно із пунктом 88.1 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

У відповідності з пунктом 89.5 статті 89 Податкового кодексу України, у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Згідно з підпунктом 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Дані види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Проаналізувавши вищевикладені норми законодавства, суд вважає, що такі норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 названого Кодексу, саме і визначені підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження.

Такими підставами є:

1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг;

2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу;

3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування арешту коштів платника податків, передбачених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, серед підстав для застосування адміністративного арешту, що входять до переліку, встановленого пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, не може розглядатися як перешкода для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у відповідних випадках.

Норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов`язковою до виконання, зміст її є самостійним, чітким і зрозумілим.

Вказана норма та пункт 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одне одного, оскільки регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість, підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме: питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, в специфічній ситуації, за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Отже, визначений у підпункті 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України механізм реалізовується постановою Національного Банку України від 21.01.2004 №22, якою затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Відповідно до пунктів 9.1, 9.3 вказаної Інструкції виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (далі - виконавець), судовим рішенням (у тому числі рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів).

Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги форми "Ю" від 20.03.2025 № 0-3100 суду не надано.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача податкового боргу в сумі 4449,96 грн, а позивачем було дотримано усіх вимог чинного законодавства України для звернення до суду з позовом щодо накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться в банках боржника, в якого відсутнє майно, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги та наявність підстав для стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності товариства з обмеженою відповідальністю "Аваста Компані" у відкритих рахунках у банках, в межах суми податкового боргу.

Враховуючи, що відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано суду доказів погашення податкового боргу, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України, і підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

В и р і ш и в

Позовні вимоги Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. О. Кошиця, 3, м. Киів, 02068, ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Аваста Компані» (вул. Ельворті, 7, офіс 211,м. Кропивницький, Кропивницький р-н, Кіровоградська обл., 25002, ) про накладення арешту на кошти та інші цінності задовольнити.

Накласти арешт на кошти та інші цінності Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАСТА КОМПАНІ» (), що знаходяться в банку, достатні для стягнення податкового боргу підприємства у сумі 4 449,96 грн. на користь Держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА