Справа № 160/16103/25
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроторгфрукт» про стягнення адміністративно-господарських санкцій.
Суть спору: 02.06.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроторгфрукт» (надалі ТОВ «ДТФ»), в якій позивач просить суд:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Дніпроторгфрукт» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік у розмірі 223 321,72 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не виконано норматив щодо працевлаштування осіб з інвалідністю та самостійно не сплачено адміністративно-господарські санкції, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість з адміністративно-господарських санкцій у розмірі 223 321,72 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Витребувано у Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, серед іншого, докази того, що відповідачем було необґрунтовано відмовлено у працевлаштуванні осіб з інвалідністю за їх зверненнями чи за направленням відповідними органами державної служби зайнятості.
Також суд витребував у Дніпропетровського обласного центру зайнятості письмові пояснення про те, чи подавались Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроторгфрукт» до Дніпропетровського обласного центру зайнятості чи іншого центру зайнятості звіти за формою №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» за 2024 рік, а також інформацію про випадки відмови Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроторгфрукт» у працевлаштуванні особи з інвалідністю за її зверненням чи за направленням відповідними органами державної служби зайнятості.
07 липня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідно до звітів із праці (форма №1-ПВ) у 2024 році середньооблікова кількість штатних працівників ТОВ «ДТФ» становила: у січні 2024 року - 61 працівник, з них 3 особи з інвалідністю. Норматив із працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік відповідачем виконано, на підтвердження чого надано відповідні розрахунки. З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпроторгфрукт» перебуває на обліку за місцем реєстрації у Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.
Відповідно до звітів із праці (форма №1-ПВ) у 2024 році середньооблікова кількість штатних працівників ТОВ «ДТФ» становила: у січні 2024 року - 61 працівник, з них 3 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_2 - інвалідність, 3 група - загальне захворювання, ОСОБА_3 - інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у січні 2024 року виконано: 61 х 4% = 2,44. У лютому 2024 року - 62 працівника, з них 3 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_2 - інвалідність, 3 група - загальне захворювання, ОСОБА_3 - інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування осіб з інвалідністю у лютому 2024 року виконано: 62 х 4% = 2,48. У березні 2024 року - 61 працівник, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 - інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_3 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у березні 2024 року виконано: 61 х 4% = 2,44. У квітні 2024 року - 63 працівники, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інваліднітсь, 3 група з дитинства, ОСОБА_3 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у квітні 2024 року не виконано: 63 х 4% = 2,52. У травні 2024 року - 60 працівників, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_3 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у травні 2024 року виконано: 60 х 4% = 2,4. У червні 2024 року - 59 працівників, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_3 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у червні 2024 року виконано: 59 х 4% = 2,36. У липні 2024 року - 59 працівників, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_4 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у липні 2024 року виконано: 59 х 4% = 2,36. У серпні 2024 року - 53 працівники, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_4 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у серпні 2024 року виконано: 53 х 4% = 2,12. У вересні 2024 року - 55 працівників, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_4 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у вересні 2024 року виконано: 55 х 4% = 2,2. У жовтні 2024 року - 53 працівники, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_4 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у жовтні 2024 року виконано: 53 х 4% = 2,12. У листопаді 2024 року - 55 працівників, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_4 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у листопаді 2024 року виконано: 55 х 4% - 2,2. У грудні 2024 року - 56 працівників, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_4 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у грудні 2024 року виконано: 56 х 4% = 2,24. Отже, середньооблікова річна чисельність штатних працівників ТОВ «ДТФ» за 2024 рік склала - 58,08. Норматив із працевлаштування інвалідів у 2024 році для ТОВ «ДТФ» (з урахуванням середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за 2024 рік у кількості 58,08) становив - 58,08 х 4% = 2,32, тобто - 2 особи з інвалідністю, враховуючи округлення до цілого значення.
Відповідачем не подано до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік за формою №3-ПН.
Як вбачається з поданого позивачем розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, середньооблікова чисельність штатних працівників відповідача за 2024 рік склала 63 особи.
Фонд оплати праці штатних працівників за 2024 рік - 7034634,16 грн; середня річна заробітна плата штатного працівника - 111 660,07 грн.
За недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю позивачем нараховано відповідачу адміністративно-господарські санкції у розмірі 223321,72 грн, виходячи з розрахунку розміру середньої річної заробітної плати.
Доказом надіслання відповідачу розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій у розмірі 223321,72 грн. є долучена до матеріалів справи квитанція від 04 березня 2025 року, яка містить інформацію про дату і час надсилання розрахунків.
Відповідачем адміністративно-господарські санкції в добровільному порядку сплачені не були.
Вважаючи наявними порушення з боку відповідача, що призвели до застосування до нього адміністративно-господарських санкцій, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення адміністративно-господарських санкцій.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця.
Згідно з ч.1 ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюються на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), обов`язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.
Таким чином, за своєю правовою природою вказані штрафні санкції є адміністративно-господарськими санкціями, як один із видів господарсько-правової відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Отже, при вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно-господарських санкцій слід виходити із загальних норм права щодо відповідальності за порушення зобов`язань та встановлення в діях або бездіяльності роботодавця складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій.
Елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв`язку між самим порушенням та його наслідками.
Так, згідно зі ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.
Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань особи з інвалідністю, наявних у неї професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.
Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.1, 3 ст.18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» особа з інвалідністю, яка не досягла пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованою у державній службі зайнятості як безробітна.
Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.
З аналізу норм Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» вбачається, що обов`язок щодо працевлаштування осіб з інвалідністю покладено як на суб`єктів господарювання, так і на державу, від імені якої діють відповідні державні служби зайнятості.
Обов`язок суб`єкта господарювання полягає у виділенні та створенні робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, створенні умов праці та наданні інформації державній службі зайнятості, необхідної для працевлаштування осіб з інвалідністю. Водночас обов`язок підприємства зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатися пошуком осіб з інвалідністю для працевлаштування.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавці зобов`язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання не пізніше ніж за два місяці до вивільнення (не пізніше ніж за 30 календарних днів до вивільнення у разі звільнення державних службовців відповідно до пунктів 1 та 1-1 частини першої ст.87 Закону України «Про державну службу»). Інформація щодо вивільнення працівників відповідно до пункту 6 частини першої ст.41 Кодексу законів про працю України подається не пізніше ніж за 10 календарних днів до вивільнення.
Отже, своєчасно та в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії, підприємство фактично вживає залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.
Порядок подання інформації про наявність вакансій врегульований наказом Міністерства соціальної політики України №827 від 12.04.2022 року «Порядок подання форми звітності №3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» (далі Порядок №827).
Вказаним Порядком встановлена єдина форма, призначена для інформування центру зайнятості та населення про наявність вільних робочих місць, у тому числі призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, та порядок її подання.
Відповідно до п.1.4, 1.5 Порядку №827 Форма №3-ПН подається юридичними особами, фізичними особами підприємцями, які в межах трудових відносин використовують працю фізичних осіб (далі роботодавець), за наявності попиту на робочу силу (вакансії).
Форма №3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості до дати припинення їхньої діяльності) (далі центр зайнятості) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.
Виходячи з викладених норм законодавства, суд вважає за необхідне зазначити, що на підприємство покладається обов`язок самостійного працевлаштування осіб з інвалідністю шляхом створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та інформування про таку кількість таких робочих місць органи працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі центри зайнятості.
Закон не покладає обов`язку на підприємство здійснювати самостійний пошук працівників з інвалідністю.
Як встановлено судом, відповідачем не подавався звіт за формою №3-ПН протягом 2024 року.
Однак, відповідно до звітів із праці (форма №1-ПВ) у 2024 році середньооблікова кількість штатних працівників ТОВ «ДТФ» становила: у січні 2024 року - 61 працівник, з них 3 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_2 - інвалідність, 3 група - загальне захворювання, ОСОБА_3 - інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у січні 2024 року виконано: 61 х 4% = 2,44. У лютому 2024 року - 62 працівника, з них 3 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_2 - інвалідність, 3 група - загальне захворювання, ОСОБА_3 - інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування осіб з інвалідністю у лютому 2024 року виконано: 62 х 4% = 2,48. У березні 2024 року - 61 працівник, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 - інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_3 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у березні 2024 року виконано: 61 х 4% = 2,44. У квітні 2024 року - 63 працівники, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інваліднітсь, 3 група з дитинства, ОСОБА_3 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у квітні 2024 року не виконано: 63 х 4% = 2,52. У травні 2024 року - 60 працівників, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_3 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у травні 2024 року виконано: 60 х 4% = 2,4. У червні 2024 року - 59 працівників, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_3 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у червні 2024 року виконано: 59 х 4% = 2,36. У липні 2024 року - 59 працівників, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_4 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у липні 2024 року виконано: 59 х 4% = 2,36. У серпні 2024 року - 53 працівники, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_4 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у серпні 2024 року виконано: 53 х 4% = 2,12. У вересні 2024 року - 55 працівників, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_4 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у вересні 2024 року виконано: 55 х 4% = 2,2. У жовтні 2024 року - 53 працівники, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_4 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у жовтні 2024 року виконано: 53 х 4% = 2,12. У листопаді 2024 року - 55 працівників, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_4 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у листопаді 2024 року виконано: 55 х 4% - 2,2. У грудні 2024 року - 56 працівників, з них 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_1 інвалідність, 3 група з дитинства, ОСОБА_4 інвалідність, 3 група - загальне захворювання). Норматив із працевлаштування інвалідів у грудні 2024 року виконано: 56 х 4% = 2,24. Отже, середньооблікова річна чисельність штатних працівників ТОВ «ДТФ» за 2024 рік склала - 58,08. Норматив із працевлаштування інвалідів у 2024 році для ТОВ «ДТФ» (з урахуванням середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за 2024 рік у кількості 58,08) становив - 58,08 х 4% = 2,32, тобто - 2 особи з інвалідністю, враховуючи округлення до цілого значення.
Отже, середньооблікова річна чисельність штатних працівників ТОВ «ДТФ» за 2024 рік склала 58,05.
Норматив із працевлаштування інвалідів у 2024 році для ТОВ «ДТФ», з урахуванням середньооблікової річної чисельності штатних працівників ТОВ «ДТФ» за 2024 рік, становив 58,08х4% =2,32, тобто, 2 особи з інвалідністю.
Отже, відповідачем у повному обсязі виконано вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».
За таких обставин відсутні підстави для застосування відповідача адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю.
Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроторгфрукт» про стягнення адміністративно-господарських санкцій залишити без задоволення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон