Справа № 420/39795/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації (, місце проживання: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 26/32) про визнання протиправною бездіяльність та стягнення моральної та матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 24 грудня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації (, місце проживання: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 26/32), в якій позивач просить:

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, (65107, Україна, Одеська область, м. Одеса, вулиця Канатна, 83) щодо неналежного матеріально-технічного забезпечення «КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОМОГО ПІДПРИЄМСТВА "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" ОДЕСЬКОЇОБЛАСНОЇ РАДИ.

Стягнути з Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, (65107, Україна, Одеська область, м. Одеса, вулиця Канатна, 83) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП:

НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) шкоду у розмірі - 300 086

(триста тисяч вісімдесят шість) грн. 00 коп.

Стягнути з Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, (65107, Україна, Одеська область, м.Одеса, вулиця Канатна, 83) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі - 100 000 (сто тисяч) грн.

Ухвалою суду від 26 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що у КНП «ОМКЛ №11» було діагностовано необхідність здійснення шунтування позивачці та вирішено 22 листопада 2024 року позивача перевести до КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ", оскільки це є багатопрофільним медичним закладом найвищого рівня в Одеський області.

Однак, через 7 днів перебування на стаціонарному лікуванні у третьої особи з`ясувалась, що у третьої особи відсутня технічна неможливість проведення такої операції позивачу, незважаючи, що це державна лікарня найвищого рівня в Одеській області.

У зв`язку з чим, 29 листопада 2024 року позивач була змушена їхати до приватній клініці МЦ «Добробут» та 02 грудня 2024 року виконати термінову операцію через критичний стан, ймовірність раптової смерті.

Загальна вартість лікування в МЦ «Добробут» становила 300 086 грн, що підтверджується доданими рахунками, квитанціями, актами виконаних робіт та медичними документами.

Враховуюче те, що «КОМУНАЛЬНЕ НЕКОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ"» підпорядковане Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, яке не виконало обов`язки по матеріально - технічному забезпеченню лікарні, яке передбачені законом, в силу ст. 19 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я», позивач вважає необхідним звернутись до відповідача з цим позовом.

Позивач зазначає, що згідно з ст. 1166 Цивільного кодексу України, зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 49 Конституції України та Закону України Основи законодавства України про охорону здоров`я, держава гарантує безоплатне надання медичних послуг.

Перелік прав пацієнтів в Україні визначено, перш за все, Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»(ст. 6, 34, 35-1, 35-2, 35-4, 35-6, 36, 38, 39, 39- 1,45, 48, 51) та нормами ст. 283, 284, 285, 286, 287, 288, 289, 290 Цивільного кодексу України.

Враховуючи те, що «КОМУНАЛЬНЕ НЕКОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ"» підпорядковане Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, яке не виконало обов`язки по матеріально - технічному забезпеченню лікарні, представник позивача вважає, що відповідач має оплатити на користь позивача завдану шкоду.

Щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень представник позивача зазначає, що бездіяльність відповідача у позивача викликали занепокоєння, відчай, позивач відчула страх за своє життя, безпорадність, відсутність можливості їй допомогти, зазначенні почуття були дуже глибокі, які залишаться з нею на все життя. При цьому позивач відчувала біль, задихаючись, маючи суттєву серцеву недостатність, стан після інфаркту, їй довелося через наявні обставини боротись за власне життя.

Позивачка незважаючи на свій стан, перенесений інфаркт була змушена шукати сама собі лікарів, домовлятись за своє транспортування, позичати величезні кошти на лікування.

Позивачка їхала також за власний кошт на автомобілі швидкої допомоги з бригадою кардіологів та реаніматологів, оскільки була залежна від кисню до міста Києва у клініку «МЦ «Добробут», оскільки «Швидка допомога « 103» не надає такі послуги, як транспортування між містами за бюджетні кошти.

Витрати за переїзд у важкому стані до міста Києва склав - 53 000 грн., чеків їй надано не було.

Позивач звертає увагу, що загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52).

З наведених підстав позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 17 квітня 2025 року розгляд справи № 420/39795/24 продовжено за правилами загального позовного провадження. Розпочато розгляд справи № 420/39795/24 спочатку. Розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче засідання.

До суду 21 травня 2025 року та 22 травня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що всі заклади охорони здоров`я мають право самостійно вирішувати питання щодо свого матеріально-технічного забезпечення.

Представник відповідача зазначив, що забезпечення реалізації державної політики у галузі охорони здоров`я в Одеській області покладено на Департамент. Департаментом здійснюється управління в межах повноважень закладами охорони здоров`я, які утримуються за рахунок коштів обласного бюджету, організацій їх кадрового, матеріально-технічного та методичного забезпечення, а також формує мережу закладів охорони здоров`я в Одеській області відповідно до положення про Департамент охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 01 листопада 2021 р. № 1097/од-2021 зі змінами (далі - Положення Департаменту).

Комунальне некомерційне підприємство «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» (далі - КНП «ООКЛ» ООР»,) є неприбутковим закладом охорони здоров`я, що надає високоспеціалізовану медичну допомогу та є унітарним комунальним підприємством, що діє на основі комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, власником якого є Одеська обласна рада.

Постійний контроль за виконанням статутних завдань Підприємства здійснює Одеська обласна державна адміністрація в особі Департаменту (далі - Галузеве управління). Галузеве управління є відповідальним перед Одеською обласною радою за належне виконання функцій контролю щодо діяльності підприємства.

Також представник відповідача звертає увагу, що медична допомога надається та оплачується відповідно до пакету медичних послуг, навіть якщо здійснюється обслуговування пільгової категорії населення (інваліди, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та інші). Вартість на медичну послугу встановлює Національна служба здоров`я України.

Контроль за дотриманням законодавства про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення здійснюють центральні органи виконавчої влади в межах своєї компетенції відповідно до закону. Положенням про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101, передбачено інформування уповноважених державних органів про виявлення порушення умов договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій і договорів про реімбурсацію.

Проте, представник відповідача звертає увагу суду, що позивачем не було подано жодних скарг до НСЗУ, яка уповноважена розглядати скарги та перевіряти факти відмови у наданні медичних послуг, передбачених програмою медичних гарантій в закладі який законтрактований та отримує кошти за надані послуги від НСЗУ.

Щодо причин відмови від оперативного втручання в КНП «ООКЛ», представник відповідача зазначив, що 26 листопада 2024 року було проведено консиліум за участю професора Карпенка Ю.І., зав. відділення Оніщака О.Д., інших фахівців, за результатами якого:

Враховуючи вкрай тяжкий загальний стан пацієнтки, критичне зниження ФВ ЛШ до 22%, супутню інсулінозалежну форму цукрового діабету та тяжке атеросклеротичне ураження судин, пацієнтці було рекомендовано звернутися до профільних державних спеціалізованих установ IV рівня - зокрема, НДІ серцево- судинної хірургії ім. М.М. Амосова або ДУ «Інститут серця МОЗ України» (м. Київ).

Щодо вибору приватного медичного закладу представник відповідача зазначив, що незважаючи на офіційні рекомендації лікарів КНП «ООКЛ» щодо звернення до профільних державних установ, родичі пацієнтки на власний розсуд вирішили звернутися до ТОВ «Медичний центр «Добробут» (м. Київ) - приватного медичного закладу, який не є державним суб`єктом Програми медичних гарантій.

Пацієнтка не була виписана або переведена примусово, вона продовжувала перебувати в КНП «ООКЛ» до моменту організації переведення з ініціативи родичів, які самостійно забезпечили транспортування пацієнтки до приватної клініки. Госпіталізація була призначена на 29.11.2024 р.

Щодо матеріально-технічного забезпечення, представник відповідача зазначив, що КНП «ООКЛ» повністю забезпечене обладнанням відповідно до умов договору з НСЗУ за пакетом №3 «Хірургічні операції дорослим та дітям у стаціонарі», 4 «Стаціонарна допомого дорослим та дітям без проведення хірургічних операцій».

Операційне втручання ОСОБА_1 потребувало використання високоспеціалізованого, ексклюзивного обладнання для малоінвазивної кардіохірургії, яке не входить до переліку засобів, передбачених базовим пакетом медичних гарантій, і не забезпечується за рахунок НСЗУ.

Таким чином, КНП «ООКЛ» надало ОСОБА_1 медичну допомогу відповідно до клінічних протоколів і стандартів.

Стан пацієнтки був тяжким, але стабільним; ургентного втручання не потребувала.

Операція в КНП «ООКЛ» не могла бути проведена виключно через відсутність вузькоспеціалізованого обладнання, про що родичі були проінформовані.

Родичі пацієнтки самі ухвалили рішення звернутись до приватного закладу, попри рекомендації щодо звернення до профільних державних інститутів.

Враховуючи зазначене, представник відповідача вважає, що КНП «ООКЛ» діяло відповідно до законодавства, сумлінно та професійно, і не є відповідальним за вибір приватної медичної установи.

Щодо стягнення з Департаменту матеріальної шкоди у розмірі 300086,00 грн. представник відповідача зазначив, що відповідно до Положення Департаменту та з метою всебічного розгляду всіх обставин, зазначених у зверненнях, які надійшли на адресу Департаменту було прийнято рішення про комісійний розгляд їх відповідно до наказу Департаменту від 05.02.2025 № 77-ОД «Про проведення комісійної перевірки фактів, викладених у зверненнях ОСОБА_2 » було створено комісію, на засідання якої були запрошені представники КНП «ООКЛ» ООР» та розглянуто наявну медичну документацію, пояснювальні записки лікарів та доповідну записку головного спеціаліста відділу організації медичної допомоги управління медичної допомоги Департаменту Марії РАИЧЕВОЇ.

Встановлено, що під час перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні в умовах КНП «ООКЛ» ООР», їй проведено необхідні лабораторні та інструментальні дослідження, консультації лікарів-спеціалістів, а також, 26.11.2024 проведено консиліум за участю профільних лікарів- спеціалістів, а саме: професора Юрія КАРПЕНКА, завідувача кардіохірургічним відділенням Олега ОНИЩАКА, завідувача відділенням інтенсивної терапії кардіохірургічного відділення Олега ГІТАЛЬЧУКА, лікаря-кардіохірурга кардіохірургічного відділення Владислава ГРИНЬОВА, лікаря-анестезіолога Олексія ГЛЯНЦЕВА, лікаря-кардіолога відділення кардіохірургії Анастасії БУРНЯК.

Стосовно стягнення моральної шкоди представник відповідача зазначив, що позивачем не надано обґрунтованих пояснень щодо стягнення моральної шкоди.

Доказів настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, які у розумінні ст.23 ЦК України є підставою для відшкодування моральної шкоди, позивачем також не надано.

Своєю чергою до суду 21 травня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник наполягав на задоволенні позовних вимог.

Також представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позову (вхід. № ЕП/8427/25 від 03.06.2025).

До суду 23 травня 2025 року від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких представник третьої особи заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що громадянка ОСОБА_1 , 1964 р.н., була переведена до КНП «ООКЛ» ООР 22 листопада 2024 року з МКЛ №11 м. Одеси у вкрай важкому стані.

Пацієнтка була госпіталізована до відділення інтенсивної терапії Регіонального центру кардіохірургії (РЦКХ) для дообстеження та вирішення питання про можливість і доцільність хірургічного втручання.

Пацієнтка перебувала у відділенні інтенсивної терапії з 22 до 24 листопада 2024 р., де отримувала лікування у повному обсязі згідно з локальним клінічним протоколом лікування інфаркту міокарда.

25 листопада 2024 р. пацієнтку переведено до кардіохірургічного відділення у стабільному стані.

Представник третьої особи зазначає, що на момент перебування в КНП «ООКЛ» ООР пацієнтка перебувала у відносно стабільному стані, не потребувала ургентного хірургічного втручання, не виявлено таких ургентних ускладнень, як: розрив ЛШ, розрив міжшлуночкової перетинки, життєзагрозливі порушення ритму.

У зв`язку з цим підстав для негайного переведення до закладу IV рівня не було.

Щодо причин відмови від оперативного втручання в КНП «ООКЛ» ООР представник третьої особи зазначає, що 26 листопада 2024 року було проведено консиліум за участю професора Карпенка Ю.І., зав. відділення Оніщака О.Д., інших фахівців, за результатами якого: Враховуючи вкрай тяжкий загальний стан пацієнтки, критичне зниження ФВ ЛШ до 22%, супутню інсулінозалежну форму цукрового діабету та тяжке атеросклеротичне ураження судин, пацієнтці було рекомендовано звернутися до профільних державних спеціалізованих установ IV рівня - зокрема, НДІ серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова або ДУ «Інститут серця МОЗ України» (м. Київ).

Незважаючи на офіційні рекомендації лікарів КНП «ООКЛ» ООР щодо звернення до профільних державних установ, родичі пацієнтки на власний розсуд вирішили звернутися до ТОВ «Медичний центр «Добробут» (м. Київ) - приватного медичного закладу, який не є державним суб`єктом Програми медичних гарантій.

Пацієнтка не була виписана або переведена примусово, вона продовжувала перебувати в КНП «ООКЛ» ООР до моменту організації переведення з ініціативи родичів, які самостійно забезпечили транспортування пацієнтки до приватної клініки. Госпіталізація була призначена на 29.11.2024 р.

Щодо матеріально-технічного забезпечення, представник третьої особи зазначив, що КНП «ООКЛ`ООР повністю забезпечене обладнанням відповідно до умов договору з НСЗУ за пакетом №3 «Хірургічні операції дорослим та дітям у стаціонарі», № 4 «Стаціонарна допомого дорослим та дітям без проведення хірургічних операцій».

Операційне втручання ОСОБА_1 потребувало використання високоспеціалізованого, ексклюзивного обладнання для малоінвазивної кардіохірургії, яке не входить до переліку засобів, передбачених базовим пакетом медичних гарантій, і не забезпечується за рахунок НСЗУ.

Ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 03.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачем подано письмові пояснення на заперечення на відповідь на відзив (вхід. ЕС/59177/25 від 12.06.2025 та вхід. № 60552/25 від 16.06.2025).

Водночас представник відповідача подав заперечення на письмові пояснення позивача (вхід. № ЕС/64730/25 від 26.06.2025 та вхід. № ЕП/11705/25 від 24.07.2025).

На судовому засіданні заслухано вступні слова представників сторін, досліджено письмові докази, та за згодою представників сторін, ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 17 липня 2025 року продовжено розгляд у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено паспортом громадянина України.

Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи та перебуває на пенсійному обліку, що підтверджено відповідною довідкою до акту огляду МСЕК Серія 10 ААВ № 784270 та пенсійним посвідченням Серія НОМЕР_2 .

Сторони не заперечують, що позивачка була переведена до КНП «ООКЛ» ООР 22 листопада 2024 року з МКЛ №11 м. Одеси у вкрай важкому стані та була госпіталізована до відділення інтенсивної терапії Регіонального центру кардіохірургії (РЦКХ) для дообстеження та вирішення питання про можливість і доцільність хірургічного втручання.

Сторона відповідача та третьої особи не заперечували, що операційне втручання ОСОБА_1 потребувало використання високоспеціалізованого, ексклюзивного обладнання для малоінвазивної кардіохірургії, яке не входить до переліку засобів, передбачених базовим пакетом медичних гарантій, і не забезпечується за рахунок НСЗУ.

Операція в КНП «ООКЛ» не могла бути проведена виключно через відсутність вузькоспеціалізованого обладнання, про що родичі були проінформовані.

У зв`язку з чим, 29 листопада 2024 року позивач була змушена їхати до приватній клініці МЦ «Добробут», де був укладений договір № 86010 про надання медичних послуг (стаціонарне лікування) від 29.11.2024 року, та 02 грудня 2024 року виконано термінову операцію через критичний стан.

Позивачем надано медичну документацію щодо перебування її у приватній клініці МЦ «Добробут», квитанції про оплату наданих медичних послуг на загальну суму 300 086 грн. та акт здачі-отримання робіт (надання послуг) № 611292 від 09.12.2024 року на загальну суму 300086 грн.

Додатково суд встановив, що позивачка зверталась до відповідача та відповідно до Положення Департаменту та з метою всебічного розгляду всіх обставин, зазначених у зверненнях, які надійшли на адресу Департаменту було прийнято рішення про комісійний розгляд їх відповідно до наказу Департаменту від 05.02.2025 № 77-ОД «Про проведення комісійної перевірки фактів, викладених у зверненнях ОСОБА_2 » було створено комісію, на засідання якої були запрошені представники КНП «ООКЛ» ООР» та розглянуто наявну медичну документацію, пояснювальні записки лікарів та доповідну записку головного спеціаліста відділу організації медичної допомоги управління медичної допомоги Департаменту Марії РАИЧЕВОЇ.

Встановлено, що під час перебування Маргарити ТИЩЕНКО на стаціонарному лікуванні в умовах КНП «ООКЛ» ООР», їй проведено необхідні лабораторні та інструментальні дослідження, консультації лікарів-спеціалістів, а також, 26.11.2024 проведено консиліум за участю профільних лікарів- спеціалістів, а саме: професора Юрія КАРПЕНКА, завідувача кардіохірургічним відділенням Олега ОНИЩАКА, завідувача відділенням інтенсивної терапії кардіохірургічного відділення Олега ГІТАЛЬЧУКА, лікаря-кардіохірурга кардіохірургічного відділення Владислава ГРИНЬОВА, лікаря-анестезіолога Олексія ГЛЯНЦЕВА, лікаря-кардіолога відділення кардіохірургії Анастасії БУРНЯК.

Зазначено, що відповідно до наказів Міністерства охорони здоров`я України від 15.09.2021 № 1957 «Про затвердження Уніфікованого клінічного протоколу екстреної, первинної, вторинної (спеціалізованої), третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги та кардіореабілітації «Гострий коронарний синдром без елевації сегмента БТ», від 14.09.2021 № 1936 «Про затвердження Уніфікованого клінічного протоколу екстреної, первинної, вторинної (спеціалізованої), третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги та кардіореабілітації «Гострий коронарний синдром з елевацією сегмента БТ», пацієнтам з важкою супутньою патологією показано лікування в умовах високоспеціалізованих закладів охорони здоров`я та наукових закладів кардіологічного та кардіохірургічного профілю.

Враховуючи наявність важкої супутньої патології, а саме: інсулінозалежної форми цукрового діабету та наявність різкого критичного зниження систолічної функції лівого шлуночка, консиліумом профільних лікарів медичного закладу прийнято рішення щодо необхідності проведення малоінвазивного оперативного втручання в умовах закладу охорони здоров`я четвертого рівня надання медичної допомоги.

Завідуючим кардіохірургічного відділення КНП «ООКЛ» ООР» Маргарити ТИЩЕНКО були надані рекомендації щодо скерування до закладу охорони здоров`я четвертого рівня надання медичної допомоги.

За результатами комісійного розгляду встановлено, що направлений на адресу Маргарити ТИЩЕНКО лист від 09.01.2025 № 01-11/168, підписаний медичний директором закладу, свідчить про перевищення повноважень та відсутність належного організаційно-методичного контролю з боку адміністрації КНП «ООКЛ» ООР» за організацією та дотриманням маршруту пацієнта.

Комісією були напрацьовано рекомендації для закладу охорони здоров`я щодо покращення організації надання медичної допомоги пацієнтам та комунікації з пацієнтами, а також заходи адміністративного впливу.

Департаментом на адресу керівника КНП «ООКЛ» ООР» направлено лист від 22.03.2025 № 2300/08/05-09/2-25/Т-77-1.1-елн-03 з дорученням щодо проведення заходів, направлених на покращення роботи з організації надання медичної допомоги, зокрема маршрутизації пацієнтів з кардіологічною патологією, дотримання медичними працівниками закладу етики і деонтології, пацієнторієнтованого підходу при виконанні службових обов`язків.

Рекомендовано вжити заходи адміністративного впливу до працівників за неналежну організацію надання медичної допомоги в даному закладі, а саме: оголосити догану медичному директору закладу, завідуючому відділенням кардіохірургії та лікуючому лікарю.

Адміністрацією КНП «ООКЛ» ООР» надано відповідь листом від 04.04.2025 № 01-10/1752 щодо посилення контролю за дотриманням медичними працівниками маршрутизації пацієнта.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

Змістом спірних правовідносин є визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неналежного матеріально-технічного забезпечення КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради та у зв`язку з цим, стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 300086 грн, тобто вартості лікування у приватній клініці та моральної шкоди в розмірі 100000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи із змісту спірних правовідносин та завдань адміністративного судочинства, суд доходить висновку, що для правильного вирішення вказаного спору слід з`ясувати наявність повноважень Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації щодо забезпечення матеріально-технічного забезпечення КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради.

Реалізація державної політики охорони здоров`я покладається на органи виконавчої влади відповідно до частини першої та шостої статті 14 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року №2801-ХІІ (далі - Закон № 2801-ХІІ). Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, а також органи місцевого самоврядування реалізують державну політику у сфері охорони здоров`я в межах своїх повноважень, передбачених законодавством.

Так, Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 01 листопада 2021 року № 1097/од-2021 затверджено Положення про Департамент охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації (далі, - Положення).

Відповідно до п. 4 вказаного Положення основними завданнями Департаменту є:

- забезпечення реалізації державної політики у галузі охорони здоров`я в Одеській області;

- управління в межах повноважень закладами охорони здоров`я, які утримуються за рахунок коштів обласного бюджету, організацій їх кадрового, матеріально-технічного та методичного забезпечення;

- формування мережі закладів охорони здоров`я в Одеській області, прогнозування її розвитку та нормативне забезпечення населення медикосанітарною допомогою;

- здійснення заходів, спрямованих на запобігання інфекційних захворювань, епідемій та їх ліквідацію;

- організація надання медико-санітарної допомоги населенню, роботи органів медико-соціальної експертизи, закладів судово-медичної та судовопсихіатричної експертизи;

- забезпечення виконання актів законодавства у сфері охорони здоров`я, державних стандартів, критеріїв та вимог, спрямованих на збереження навколишнього природного середовища і санітарно-епідемічного благополуччя населення, нормативів професійної діяльності у сфері охорони здоров`я, вимог Державної фармакопеї, стандартів медичного обслуговування, медичних матеріалів та технологій.

Відповідно до п. 5 Положення Департамент відповідно до визначених галузевих повноважень виконує такі завдання:

5.2. Здійснює організаційно-методичне керівництво структурними підрозділами охорони здоров`я районних державних адміністрацій та закладів охорони здоров`я міст і районів області, спрямовує їх діяльність на ефективну реалізацію державної політики у сфері охорони здоров`я на території Одеської області та забезпечує контроль за їх діяльністю.

5.3. Забезпечує реалізацію повноважень щодо управління закладами охорони здоров`я, які делеговані обласній державній адміністрації, у тому числі:

- контроль та перевірка фінансово-господарської діяльності, цільового використання коштів цих закладів охорони здоров`я, у тому числі здійснення поточного контролю та перевірки ведення бухгалтерського обліку, складення фінансової та бюджетної звітності, дотримання бюджетного законодавства та національних положень, стандартів бухгалтерського обліку в державному секторі, а також виконання нормативно-правових актів щодо ведення бухгалтерського обліку бухгалтерськими службами цих закладів охорони здоров`я;

- перевірка кадрового, матеріально-технічного та медичного забезпечення цих закладів охорони здоров`я;

- контроль та перевірка одержання, збереження, розподілу та цільового використання цими закладами охорони здоров`я лікарських засобів та виробів медичного призначення, отриманих шляхом гуманітарної допомоги, відповідно до Закону України «Про гуманітарну допомогу», Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації»;

- здійснення контролю та перевірки списання основних засобів з балансу цих закладів охорони здоров`я, передачі майна з балансу на баланс цих закладів охорони здоров`я, надання цими закладами охорони здоров`я майна в оренду;

- перевірка дотримання вимог законодавства щодо інвентаризації необоротних активів, товарно матеріальних цінностей, грошових коштів, документів, розрахунків та інших статей балансу цих закладів охорони здоров`я.

Таким чином, із положення випливає, що до завдань Департаменту входять питання організації та здійснення перевірки щодо матеріально-технічного та медичного забезпечення відповідних закладів охорони здоров`я, що не є тотожним поняттю «матеріально-технічному забезпеченню».

Статтею 19 Закону № 2801-ХІІ зазначено, що держава організовує матеріально-технічне забезпечення охорони здоров`я в обсязі, необхідному для надання населенню гарантованого рівня медичної та реабілітаційної допомоги.

Всі заклади охорони здоров`я мають право самостійно вирішувати питання щодо свого матеріально-технічного забезпечення.

Держава сприяє виробництву медичної апаратури, інструментарію, обладнання, лабораторних реактивів, лікарських засобів, медичних виробів, допоміжних засобів реабілітації, протезних і гігієнічних засобів та інших виробів, необхідних для охорони здоров`я, а також розвитку торгівлі цими виробами.

Комунальне некомерційне підприємство «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» (далі - КНП «ООКЛ» ООР»,) є неприбутковим закладом охорони здоров`я, що надає високоспеціалізовану медичну допомогу та є унітарним комунальним підприємством, що діє на основі комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, власником якого є Одеська обласна рада.

Контроль за виконанням статутних завдань Підприємства здійснює Одеська обласна державна адміністрація в особі Департаменту, яке є відповідальним перед Одеською обласною радою за належне виконання функцій контролю щодо діяльності підприємства.

Відповідач наголошував, що КНП «ООКЛ» ООР» проводить свою діяльність на підставі статуту, що затверджується Власником закладу - Одеською обласною радою та є самостійною юридичною особою, яка особисто несе відповідальність за будь-які порушення під час надання медичної допомоги.

Враховуючи вищевикладені завдання, покладені Положенням на Департамент, суд погоджується із наведеними доводами відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що у порядку виконання функцій контролю, відповідно до наказу Департаменту від 05.02.2025 № 77-ОД «Про проведення комісійної перевірки фактів, викладених у зверненнях ОСОБА_2 » було створено комісію, на засідання якої були запрошені представники КНП «ООКЛ» ООР» та розглянуто наявну медичну документацію, пояснювальні записки лікарів та доповідну записку головного спеціаліста відділу організації медичної допомоги управління медичної допомоги Департаменту Марії РАИЧЕВОЇ.

Встановлено, що під час перебування Маргарити ТИЩЕНКО на стаціонарному лікуванні в умовах КНП «ООКЛ» ООР», їй проведено необхідні лабораторні та інструментальні дослідження, консультації лікарів-спеціалістів, а також, 26.11.2024 проведено консиліум за участю профільних лікарів- спеціалістів, а саме: професора Юрія КАРПЕНКА, завідувача кардіохірургічним відділенням Олега ОНИЩАКА, завідувача відділенням інтенсивної терапії кардіохірургічного відділення Олега ГІТАЛЬЧУКА, лікаря-кардіохірурга кардіохірургічного відділення Владислава ГРИНЬОВА, лікаря-анестезіолога Олексія ГЛЯНЦЕВА, лікаря-кардіолога відділення кардіохірургії Анастасії БУРНЯК.

Зазначено, що відповідно до наказів Міністерства охорони здоров`я України від 15.09.2021 № 1957 «Про затвердження Уніфікованого клінічного протоколу екстреної, первинної, вторинної (спеціалізованої), третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги та кардіореабілітації «Гострий коронарний синдром без елевації сегмента БТ», від 14.09.2021 № 1936 «Про затвердження Уніфікованого клінічного протоколу екстреної, первинної, вторинної (спеціалізованої), третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги та кардіореабілітації «Гострий коронарний синдром з елевацією сегмента БТ», пацієнтам з важкою супутньою патологією показано лікування в умовах високоспеціалізованих закладів охорони здоров`я та наукових закладів кардіологічного та кардіохірургічного профілю.

Враховуючи наявність важкої супутньої патології, а саме: інсулінозалежної форми цукрового діабету та наявність різкого критичного зниження систолічної функції лівого шлуночка, консиліумом профільних лікарів медичного закладу прийнято рішення щодо необхідності проведення малоінвазивного оперативного втручання в умовах закладу охорони здоров`я четвертого рівня надання медичної допомоги.

Завідуючим кардіохірургічного відділення КНП «ООКЛ» ООР» Маргарити ТИЩЕНКО були надані рекомендації щодо скерування до закладу охорони здоров`я четвертого рівня надання медичної допомоги.

За результатами комісійного розгляду встановлено, що направлений на адресу Маргарити ТИЩЕНКО лист від 09.01.2025 № 01-11/168, підписаний медичний директором закладу, свідчить про перевищення повноважень та відсутність належного організаційно-методичного контролю з боку адміністрації КНП «ООКЛ» ООР» за організацією та дотриманням маршруту пацієнта.

Комісією були напрацьовано рекомендації для закладу охорони здоров`я щодо покращення організації надання медичної допомоги пацієнтам та комунікації з пацієнтами, а також заходи адміністративного впливу.

Департаментом на адресу керівника КНП «ООКЛ» ООР» направлено лист від 22.03.2025 № 2300/08/05-09/2-25/Т-77-1.1-елн-03 з дорученням щодо проведення заходів, направлених на покращення роботи з організації надання медичної допомоги, зокрема маршрутизації пацієнтів з кардіологічною патологією, дотримання медичними працівниками закладу етики і деонтології, пацієнторієнтованого підходу при виконанні службових обов`язків.

Рекомендовано вжити заходи адміністративного впливу до працівників за неналежну організацію надання медичної допомоги в даному закладі, а саме: оголосити догану медичному директору закладу, завідуючому відділенням кардіохірургії та лікуючому лікарю.

Адміністрацією КНП «ООКЛ» ООР» надано відповідь листом від 04.04.2025 № 01-10/1752 щодо посилення контролю за дотриманням медичними працівниками маршрутизації пацієнта.

Законом України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує особам, які потребують додаткового захисту, повну оплату за рахунок коштів державного бюджету України необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, пов`язаних з наданням екстреної медичної допомоги, первинної медичної допомоги, вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги, третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги.

У письмових поясненнях представник третьої особи повідомив, що КНП «ООКЛ» ООР повністю забезпечене обладнанням відповідно до умов договору з НСЗУ за пакетом №3 «Хірургічні операції дорослим та дітям у стаціонарі», № 4 «Стаціонарна допомого дорослим та дітям без проведення хірургічних операцій».

Операційне втручання ОСОБА_1 потребувало використання високоспеціалізованого, ексклюзивного обладнання для малоінвазивної кардіохірургії, яке не входить до переліку засобів, передбачених базовим пакетом медичних гарантій, і не забезпечується за рахунок НСЗУ.

Таким чином, суд доходить висновку, що матеріалами справи не підтверджено, що відповідачем була допущена протиправна бездіяльність щодо неналежного матеріально-технічного забезпечення КНП «ООКЛ» ООР», тому наведені позовні вимоги є безпідставними та не належать задоволенню.

Щодо позовних вимог - стягнути з Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шкоду у розмірі - 300 086 (триста тисяч вісімдесят шість) грн. 00 коп., суд зазначає таке.

Позивач обґрунтовує ці позовні вимоги положенням Цивільного кодексу України, а саме, зазначаючи, що згідно з ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Разом з цим суд зазначає, що в межах заявлених позовних вимог не встановлено протиправної бездіяльності відповідача щодо неналежного матеріально-технічного забезпечення КНП «ООКЛ» ООР», що стало наслідком продовження лікування позивачки у приватній клініці, попри рекомендації КНП «ООКЛ» ООР» щодо звернення до профільних державних інститутів.

За таких обставин, суд доходить висновку, що у задоволенні цих позовних вимог теж слід відмовити.

Стосовно позовних вимог - стягнути з Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі - 100 000 (сто тисяч) грн., суд зазначає таке.

Так, приписами ст. 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначений в ст. 23 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України), відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За приписами п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12.11.2019 по справі № 818/1430/17.

Повертаючись до обставин у цій справі, суд зазначає, що позивач обґрунтовує ці позовні вимоги тим, що бездіяльність відповідача у позивача викликали занепокоєння, відчай, позивач відчула страх за своє життя, безпорадність, відсутність можливості їй допомогти, зазначенні почуття були дуже глибокі, які залишаться з нею на все життя. При цьому позивач відчувала біль, задихаючись, маючи суттєву серцеву недостатність, стан після інфаркту, їй довелося через наявні обставини боротись за власне життя.

Позивачка незважаючи на свій стан, перенесений інфаркт була змушена шукати сама собі лікарів, домовлятись за своє транспортування, позичати величезні кошти на лікування.

Позивачка їхала також за власний кошт на автомобілі швидкої допомоги з бригадою кардіологів та реаніматологів, оскільки була залежна від кисню до міста Києва у клініку «МЦ «Добробут», оскільки «Швидка допомога « 103» не надає такі послуги, як транспортування між містами за бюджетні кошти.

Однак, суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджено, що саме через вину та протиправну бездіяльність відповідача позивачу було спричинено моральну шкоду, що виключає відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 23 ЦК України.

Тому, у задоволенні цих позовних вимог також слід відмовити.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи вище встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не належать задоволенню.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, та позивач звільнений від сплати судового збору, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь позивача.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації (, місце проживання: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 26/32) про визнання протиправною бездіяльність та стягнення моральної та матеріальної шкоди,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.