Справа № 578/3/25
Суддя: Косар А. І.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 578/3/25
Провадження № 2-а/591/462/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Косар А. І.

учасники судового провадження:

секретар судового засідання Хроменко А. О.

сторони:

позивач -ОСОБА_1

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1

представник позивача - адвокат Даценко Артур Миколайович

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року засобами поштового зв`язку адвокат Даценко Артур Миколайович в інтересах ОСОБА_1 подав до Краснопільського районного суду Сумської області адміністративний позов від 30.12.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 /далі ІНФОРМАЦІЯ_3 / про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просить:

-визнати причини пропуску процесуального строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 06.12.2024 №12/24-20 поважними та поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду;

- скасувати як незаконну постанову стосовно ОСОБА_1 про накладення на нього адміністративного стягнення від 06.12.2024 №12/24-20 у виді штрафу у розмірі 17 000.00 грн.

Мотивує тим, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/. Вказана норма закону є підставою для притягнення до відповідальності, а не нормою права, невиконання якої тягне за собою відповідальність. В описовій частині оскаржуваної постанови зазначено, що ОСОБА_1 порушено обов`язок проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК чи відповідного ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно абз. 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Разом з цим ця правова норма передбачає, що громадяни зобов`язані надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом. Тобто, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, яке він не вчиняв. Він з 01.09.2024 є здобувачем послідовної вищої освіти в Сумському національному аграрному університеті за денною формою, спеціальність «Будівництво та цивільна інженерія». Дата завершення здобуття освіти - 30.06.2027. За цих обставин він отримав відстрочку від призову. Жодних повісток на проходження медичного огляду за місцем реєстрації він не отримував. Уважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Аргументи учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому підстав.

Відповідач в системі «Електронний Суд» подав до суду відзив, у якому зазначив, що відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, позивач перебуває на загальному військовому обліку, і його обов`язком є проходити відповідний медичний огляд відповідно до чинного законодавства. Направлення на огляд ВЛК є лише засобом ведення військового обліку з метою підтримання актуальних даних про військовозобов`язаних осіб. 01.12.2024 ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходиться у приміщенні КНП «Сумська міська клінічна лікарня № 5» як такий, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП з огляду на відсутність повних даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних, резервістів (визначення ступеню придатності). ОСОБА_1 був направлений для проходження військово - лікарської комісії при Об`єднаному мобілізаційному пункті та відповідно вручена карта обстеження медичного огляду. ОСОБА_1 виказав відмову від виконання своїх передбачених чинним законодавством обов`язків, на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану. ОСОБА_1 , маючи достатньо часу для приведення облікових даних у відповідність з 24.02.2022, свідомо не прибував до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження військово - лікарської комісії для визначення ступеню придатності до військової служби. Відповідач не вчиняв жодних перешкод у проходженні позивачем ВЛК та можливості надання позивачем лікарям ВЛК медичних документів про стан здоров`я, в тому числі і результатів обстежень, направлення на які надаються під час проходження військовозобов`язаними ВЛК. Відповідач стверджує, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за наявними матеріалами справи, тобто відсутні підстави для скасування оспорюваного рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Представник позивача засобами електронної пошти подав до суду відповідь на відзив, за змістом якої критично ставиться до доводів відповідача. Просить залишити відзив без розгляду, як такий, що поданий з порушенням строку, визначеного судом. З заявою про продовження процесуального строку відповідач до суду не звертався.

Процесуальні дії у справі

06 січня 2025 року Ухвалою Краснопільський районний суд Сумської області відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

16 січня 2025 року Ухвалою суд вніс виправлення в ухвалу Краснопільського районного суду Сумської області.

Вища рада правосуддя рішенням від 22 травня 2025 року №1105/0/15-23 передала територіальну підсудність судових справ Краснопільського районного суду Сумської області Зарічному районному суду міста Суми.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.07.2025 справу передано головуючому судді Алевтині Іванівні Косар.

25 серпня 2025 року суд ухвалив повне рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 06.12.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 розглянув протокол про адміністративне правопорушення від 01.12.2024 та виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення № 12/24-20 від 06 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає АДРЕСА_1 , про накладення адміністративного стягнення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Постанова мотивована тим, що 06.12.2024 о 14 год. 10 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено факт порушення громадянином ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово - лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно абзацу третього частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Згідно витягу (військово-облікового документу) ОСОБА_1 отримав військово-обліковий документ номер в реєстрі Оберіг:3, адреса проживання: АДРЕСА_3 ; дата уточнення даних:06.12.2024, дані уточнено вчасно; ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, має відстрочку у зв`язку із бронюванням до 07.02.2025, тип відстрочки: п.1 ч.3 ст. 23, обліковується за ІНФОРМАЦІЯ_4 (Краснопілля).

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України /далі КАС/, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною другою статті 77 КАС встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина перша статті 6 КАС).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у статті 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані:

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі статтею 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судом встановлено, що згідно з даними «РЕЗЕРВ+» (військово-облікового документу) ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, станом на 06.12.2024 має відстрочку до 07.02.2025, ВОС:474641, дані уточнено вчасно 06.12.2024.

06.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 прийнято постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а саме за те, що 06.12.2024 о 14 год. 10 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено факт порушення громадянином ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово - лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно абзацу третього частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Протокол про адміністративне правопорушення від 01.12.2024 № 12/24-20, на піставі якого начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 встановив, що ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в матеріалах справи відсутній.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд зазначає, що згідно з відомостями «РЕЗЕРВ+» позивач уточнив дані вчасно 06.12.2024, тобто пройшов ВЛК 06.12.2024, а отже виконав свій обов`язок, передбачений частиною 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації».

Відтак, є помилковими висновки відповідача про те, що ОСОБА_1 06.12.2024 порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Водночас, відповідач не надав суду доказів на підтвердження законності вимоги і необхідності повторного проходження позивачем ВЛК 06.12.2024, з урахуванням визнання його придатним до військової служби та отримання відстрочки до 07.02.2025 як здобувачу освіти за денною формою навчання /пункт 1 частини з статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Отже, приведене вище підтверджує, що висновок відповідача про порушення позивачем приписів частини третьої статті 210-1 КУпАП суд вважає хибним.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування спірної постанови.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Наведеним положенням кореспондують норми статті 293 КУпАП, якими регламентовано повноваження органу, який розглядає скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю, що зумовлює прийняття рішення про задоволення вимог позову.

Ухвалюючи судове рішення, колегія суддів керується статтею 246 КАС , статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунк 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частини сьома статті 139 КАС).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, які приведено у постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України "Про судовий збір", які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Тобто при оскарженні накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 5 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно зі статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 3 028.00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання позову при оскарженні накладення адміністративного стягнення становив 605.60 грн (3 028.00 грн х 0,2).

При цьому, за приписами частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За матеріалами справи встановлено, що при зверненні до суду першої інстанції позивачем сплачено судовий збір на суму 605.60 грн, про що свідчить квитанція №30123.63 від 02.01.2025 (а.с. 23) Таким чином, оскільки суд першої інстанції за результатами розгляду даної справи дійшов висновку про задоволення позову та скасування постанови з прийняттям рішення про задоволення позову, то керуючись статтею 139 КАС, слід стягнути на користь ОСОБА_1 рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 605.60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову № 12/24-20 про накладення аміністративногостягнення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000.00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) суму судового збору 605 /шістсот п`ять/ грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , дата і місце нардження: ІНФОРМАЦІЯ_5, с. Мала Рибиця Краснопільського району Сумської області; РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт громадянина України: НОМЕР_3 виданий 19.06.2008; адреса: АДРЕСА_5 , Україна; ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_6

Представник позивача: адвокат Даценко Артур Миколайович, місце знаходження: вул. Польська,1/47, м. Суми, Сумська область, 40004, Україна; Свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю Серія СМ № 000601 від 18.06.2019; ОРДЕР СЕРІЯ ВМ № 1059983 від 30.12.2024; ел. пошта: .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_6 ; ел. пошта:sumi- ІНФОРМАЦІЯ_7

Суддя А. І. Косар