Справа № 420/18512/25
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі судді Бутенка А.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненаправлення доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період 10.03.2022 по 24.05.2022 року, стосовно військовослужбовця ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 направити докази безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період 10.03.2022 по 24.05.2022 року, стосовно військовослужбовця ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 грн, пропорційно із розрахунку на місяць, за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 10.03.2022 по 24.05.2022 року на підставі наданих Військовою частиною НОМЕР_1 доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії ОСОБА_1 за період з 10.03.2022 по 24.05.2022 року;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів з 01.06.2022 року по 31.07.2022 року, на підставі Довідки від 15.06.2023 №12/309;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів з 01.06.2022 року по 31.07.2022 року, підтверджений Довідкою від 15.06.2023 №12/309.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу в НОМЕР_3 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (ВЧ НОМЕР_2 ). Відповідно до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11.03.2022 року на підставі бойового розпорядження від 10.03.2022 року, був направлений у відрядження до НОМЕР_4 ОМБР, де виконував бойові завдання на підставі бойових наказів (розпорядження) начальника Військової частини НОМЕР_2 . В подальшому, відповідно до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.06.2022 року на підставі бойового розпорядження від 31.05.2022 року позивача було відправлено у службове відрядження в складі зведеного загону № НОМЕР_5 до АДРЕСА_1 , з метою виконання бойового розпорядження, у зв`язку з чим набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". Однак, відповідачем збільшена додаткова винагорода позивачу не нараховувалась у зв`язку з відсутністю на думку відповідача, підстав здійснення такої виплати. Позивач вважає цю бездіяльність протиправною та такою, що порушує його право на отримання належних виплат.

02.07.2025 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_1 , у проміжок часу з 10.03.2022 по 24.05.2022 року був відсутнім у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 , або як тимчасово відрядженна особа та ніколи військову службу за даним місцем не проходив. До того ж, у військової частини НОМЕР_1 відстуній такий підрозділ, як НОМЕР_6 ЗБС НОМЕР_4 ОМБР, на який робить посилання Позивач у тексті адміністративного позову. Як вбачається із матеріалів справи, Позивач не надає до суду посвідчення про відрядження із відповідними відмітками, або будь-які інші документи, які б не ставили під сумнів вибуття або прибуття із відрядження ОСОБА_1 . Отже, умовами отримання додаткової винагороди військовослужбовцю у збільшеному розмірі 100 000 гривень є наступні умови: - безпосередня участь у бойових діях або здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії; - безпосереднє перебування військовослужбовця в районах у період здійснення зазначених дій. Однак Позивачем не доведено та не додано жодного доказу про безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів ОСОБА_1 , будучи відрядженим до підрозділів військової частини НОМЕР_1 . Тобто, перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн на місяць, передбаченої Постановою №168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови №168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.

16.07.2025 року від Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що пунктом 3 Наказу № 164-АГ чітко визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходів здійснювати на підставі одного з документів з таких документів: - бойового наказу (бойового розпорядження); - журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); - рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах. У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» (далі по тексту Порядок № 413), визначено, що цей порядок визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно до підпункту 4 пункту 4 Порядку № 413 визначено, що для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6. Довідка № 12/309 за своєю правовою формою та природою створена з однією метою, за для дотримання усіх прав та свобод інтересів позивача, виключно щодо надання останньому статусу учасника бойових дій та ніяким чином не може бути підставою для виплати останньому збільшеної додаткової винагороди до 100 000 гривень. Додатково також хотілось зазначити, що найменування Довідки № 12/309 та трактування пункту 1 постанови № 168, пункту 1 наказу № 164 взагалі відрізняються: 1. в постанові № 168 та наказі 164 зазначено: беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів; 2. в Довідці, яка є додатком 6 до Порядку № 413 (та в тій, що надано позивачем): про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. На підставі вищевикладеного, можна дійти до цілком логічного та обґрунтованого висновку, що позивач дійсно брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 09.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 24.05.2022, 02.06.2022 та 08.07.2022 за що у повному обсязі отримав додаткову винагороду (в тому числі і збільшену) та те, що Довідка № 12/309 взагалі не відноситься до даної категорії справи, в частині виплати додаткової винагороди, передбаченою постановою № 168 та наказом № 164.

Заяви чи клопотання від сторін не надходили.

Процесуальні дії, вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У зв`язку із знаходженням судді Бутенка А.В. у відпустці, справу розглянуту 25.08.2025 року.

Відповідно до ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Обставини справи.

01.03.2022 року ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період 3 відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на посаду дільничного інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б).

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) від 11.03.2022 року № 55-ВВ особовий (службові переміщення) на підставі бойового розпорядження від 10.03.2022 року № 17ДСК, 10.03.2022 року головного сержанта ОСОБА_1 було відправлено у службове відрядження в складі зведеного загону № НОМЕР_7 в оперативне підпорядкування командира НОМЕР_6 ЗБС НОМЕР_4 ОМБР.

24.05.2022 року головний сержант ОСОБА_1 прибув із вищевказаного службового відрядження відповідно до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) від 24.05.2022 року № 126-BB про особовий склад (службові переміщення) на підставі бойового розпорядження від 23.05.2022 року № 279-ДСК.

В подальшому, відповідно до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) від 01.06.2022 року № 134-BB про особовий склад (службові переміщення) на підставі бойового розпорядження від 31.05.2022 року № 299 ДСК головного сержанта ОСОБА_1 було відправлено у службове відрядження в складі зведеного загону № НОМЕР_5 до АДРЕСА_1 , з метою виконання бойового розпорядження.

31.07.2022 року головний сержант ОСОБА_1 прибув із вищевказаного службового відрядження відповідно до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) від 01.08.2022 року № 192-BB про особовий склад (службові переміщення).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 15.06.2023 року № 12/309, головний сержант ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Миколаївської обл. у м. Южноукраїнськ, у період з 01.06.2022 ро 31.07.2022.

Відтак, у зв`язку з безпосередньою участю у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, Позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р., за вказаний період.

28.11.2024 року направлено заяву до військової частини НОМЕР_2 , з проханням донарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період безпосередньої участі у бойових діях та заходах з 01.06.2022 по 31.07.2022 за наявними у військовій частині НОМЕР_2 документами, які підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах.

Листом від 10.12.2024 року Військовою частиною НОМЕР_2 відмовлено з підстав того, що в заяві відсутні права та обов`язки щодо звернень адвокатом із заявою в інтересах особи до відповідних установ.

14.01.2025 року представником позивача було направлено заяву про вжиття заходів до Військової частини НОМЕР_2 , де просили надати відповідь на заяву про нарахування та виплату додаткової винагороди від 28.11.2024 року подану адвокатом Владиславом Мандриком в інтересах клієнта ОСОБА_1 .

18.01.2025 року Військовою частиною НОМЕР_8 надано аналогічну відповідь про відмову у розгляді заяви.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати збільшеної додаткової винагороди, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Джерела права й акти їх застосування.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина перша статті 6, частина перша статті 14 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV "Про Державну прикордонну службу України" (далі - Закон № 661-IV) визначає, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно зі статтею 16 цього Закону № 661-IV умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII, дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами частини другої статті 9 Закону № 2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023, від 26 липня 2023 року № 451/2023, від 06 листопада 2023 року № 734/2023, від 05 лютого 2024 року № 49/2024, від 06 травня 2024 року № 271/2024, від 23 липня 2024 року № 469/2024, від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, від 14 січня 2025 року № 26/2025 та від 15 квітня 2025 року № 235/2025 строк дії режиму воєнного стану продовжується.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова № 168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 1146, яка застосовується з 01 вересня 2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою виконання вимог Постанови № 168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ № 164-АГ від 31.03.2022 року «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168», який застосовувався з 24.02.2022 року.

Пункт 1 наказу № 164-АГ передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн, а при безпосередній участі у бойових діях або заходах, її збільшують до 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі.

Відповідно до пункту 2 Наказу № 164-АГ під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем, зокрема:

- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням та інших.

Пунктом 3 Наказу № 164-АГ передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів:

- бойового наказу (бойового розпорядження);

- журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);

- рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (останній абзац пункту 3 Наказу № 164-АГ).

Пунктом 4 Наказу № 164-АГ визначено, що начальники регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа поточного місяця повідомляють органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах (додаток 2).

Пунктом 5 цього Наказу визначено, що виплату додаткової винагороди здійснюють на підставі наказу начальника (командира) Держприкордонслужби з обов`язковим зазначенням підстав для його видання.

Пунктом 10 цього ж Наказу облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій та підготовку проекту наказу про виплату винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн в органах Держприкордонслужби покладено на штаб органу Держприкордонслужби, а у випадку відсутності штабу - на підрозділ (посадову особу), який веде облік бойових дій. Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.

Висновки суду.

Суд зазначає, що спір у цій справі виник у зв`язку з реалізацією положень Постанови № 168, а саме: право позивача на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100000 грн за період з 01.06.2022 року по 31.07.2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, ОСОБА_1 нарахована та виплачена винагорода (30000) згідно з Постановою №168 за березень 30000 грн.; з травня по листопад - 30000 грн.; за грудень 60000 грн.

Відповідно до довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, ОСОБА_1 нарахована та виплачена винагорода (70000) згідно з Постановою №168 за травень 51333,33 грн., за червень 54193,55 грн., за липень 2333,33 грн., за серпень - 2258,06 грн.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у період з 01.06.2022 року по 31.07.2022 року позивач на підставі бойового розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби від 31.05.2022 року № 299 ДСК перебував на виконані бойових завдань в складі зведеного загону №4 до АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 15.06.2023 року № 12/309, головний сержант ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Миколаївської обл. у м. Южноукраїнськ, у період з 01.06.2022 року по 31.07.2022 року.

Довідка містить підстави: Витяг з журналу службово-бойових дій НОМЕР_5 зведеного загону НОМЕР_3 , прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 7-ДСК, том 1, розпочатий 05.05.2022 року.

Така довідка надана відповідачу разом із заявою представника позивача про нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року у розмірі до 100000 грн, що не є спірним.

За позицію відповідача участь позивача у бойових діях або заходах протягом спірного періоду в повній мірі не підтверджена, тому у військової частини НОМЕР_2 відсутні правові підстави для здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі за період спірних правовідносин.

Верховний Суд у постановах від 05 грудня 2024 року у справі № 120/4135/23, від 23 січня 2025 року у справі № 120/6981/23, від 30 січня 2025 року у справі № 120/7088/23 висновував, що процедура підтвердження участі у бойових діях або заходах відряджених військовослужбовців Держприкордонслужби за пунктом 3 наказу № 164-АГ здійснюється шляхом видачі останнім довідки (додаток № 1) на підставі одного з визначених документів: бойового наказу (розпорядження); журналу бойових дій; рапорту начальника, без вимоги надання додаткових документів або сукупності інформації.

Суд звертає увагу, що Військова частина НОМЕР_2 не ставить під сумнів безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах в межах періодів, які визначені в довідці від 15.06.2023 року № 12/309.

Таким чином, оскільки безпосередня участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Миколаївської обл. у м. Южноукраїнськ, у період з 01.06.2022 року по 31.07.2022 року є встановленою та підтвердженою довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 15.06.2023 року № 12/309 (виданою на підставі витягу з журналу службово-бойових дій НОМЕР_5 зведеного загону НОМЕР_3 , прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 7-ДСК), а в межах визначеного в цій довідці періоду відповідач не здійснив нарахування та виплату позивачу збільшеної додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови №168, тому, на переконання суду, має місце протиправна бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати такої винагороди за вказані у довідці періоди участі позивача у бойових діях.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 направити докази безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період 10.03.2022 по 24.05.2022 року до Військової частини НОМЕР_2 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 грн, пропорційно із розрахунку на місяць, за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 10.03.2022 по 24.05.2022 року на підставі наданих Військовою частиною НОМЕР_1 доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії ОСОБА_1 за період з 10.03.2022 по 24.05.2022 року, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ані позивач ані його представник не зверталися до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про направлення відповідних документів щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період 10.03.2022 по 24.05.2022 року до Військової частини НОМЕР_2 . Жодних дій щодо врегулювання спору в позасудовому порядку до суду надано не було. Натомість в позовній заяві представник позивача обґрунтовує лише протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати у повному обсязі додаткової винагороди відповідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168.

За таких обставин суд дійшов висноку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Оскільки відсутні відомості про направлення доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період 10.03.2022 по 24.05.2022 року до Військової частини НОМЕР_2 , то у останнього були відсутні законні підстави для виплати збільшеної додаткової винагороди. Тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положення статті 77 КАС України визначають обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, відповідно до частини 1 якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина друга статті 77 КАС України чітко визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частин четвертої - шостої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Розподіл судових витрат.

Згідно з вимогами ст.139 КАС України судові витрати не стягуються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі додаткової винагороди відповідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень, за період із 01.06.2022 року по 31.07.2022 року, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі додаткову винагороду, передбачену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень, за період із 07.04.2022 року по 25.05.2022 року та за період з 01.06.2022 року по 31.07.2022 року, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, з урахуванням фактично сплачених сум.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко