Справа № 742/584/25
Суддя: Коротка А. О.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/13/25
Єдиний унікальний № 742/584/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Короткої А.О.,

при секретарі судового засідання Бурмаці Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення №212 від 16.01.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17000,00 грн, а справу закрити.

В обґрунтування позову посилався на те, що постановою про адміністративне правопорушення №212 від 16.01.2025 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки йому не вручалася в установленому законом порядку та спосіб повістка із зобов`язанням з`явитися на 09 год. 00 хв. 05.12.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, як про це зазначено у постанові. Зазначає, що матеріали справи не містять даних про отримання повістки ним особисто, відмови від її отримання, застереження про відмову від отримання повістки, акту про вручення повістки. Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази того, що у нього виник обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, зазначений у повістці від 05.12.2024 року, і що він ухилився від виконання цього обов`язку. За вказаних обставин вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

У судове засідання позивач не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову із зазначених у ньому підстав.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання не з`явився також, проте 31.01.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позов не визнається, оскільки постанова винесена в межах вимог чинного законодавства, є обґрунтованою та прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Представниця ІНФОРМАЦІЯ_2 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просила відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Так, приписами ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і по теперішній час.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно з абз.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

У відповідності до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП, полягає у неявці військовозобов`язаного за викликом без поважних причин до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За правилами ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Судом встановлено, що 16.01.2025 інструктором мобілізаційного відділення молодшим сержантом ОСОБА_3 складено протокол №8 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

У протоколі №8 про адміністративне правопорушення від 16.01.2025 вказано, що ОСОБА_1 5 грудня 2024 року о 9 год. 00 хв. не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, зазначений у повістці, сформованій ЄДРПВ, яка надіслана через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованим місцем проживання останнього. ОСОБА_1 було доставлено працівниками поліції Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Згідно з наданими у протоколі поясненнями ОСОБА_1 зазначив, що не з`явився за повісткою, оскільки не отримував її. З протоколом не згоден та буде його оскаржувати в судовому порядку.

16.01.2025, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 05.12.2024, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №212, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП стало те, що він 05.12.2024 року о 09 год. 00 хв. не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці, яка була повернута 09.12.2024 Укрпоштою з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Враховуючи, що ОСОБА_1 не повідомив про причини неявки за викликом та не надав відповідних підтверджуючих документів, чим порушив обов`язок, визначений п.п.1 п.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543.

При розгляді справи ОСОБА_1 пояснив, що не з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 за викликом, так як ні повістку, ні повідомлень від працівника Укрпошти про надходження рекомендованого повідомлення не отримував, а тому вважає, що адміністративного правопорушення ним не вчинено.

З огляду на матеріали справи, притягнення позивача до відповідальності за оскаржуваною постановою від 16.01.2025 відбувалося у зв`язку з неявкою його за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення своїх персональних даних у зазначений в повістці від 25.11.2024 строк - на 09 год. 00 хв. 05.12.2024.

Суд також звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що позивачем була отримана повістка за №1408805, що б свідчило про належне повідомлення позивача щодо дати та часу, на які необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, відсутні підстави вважати, що позивач належним чином був повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В свою чергу, відсутність належного оповіщення позивача про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 виключає виконання ним обов`язку явки 05.12.2024 о 09 год. 00 хв.

Відсутність обов`язку з`явитися у певну дату та час, в свою чергу, виключає і відповідальність за невиконання такого обов`язку.

Отже, в даному випадку в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, вина ОСОБА_1 щодо порушення вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не доведена належними та достатніми доказами, а відтак у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що посадовою особою начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, не встановлено належними, допустимими та достатніми доказами наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 75-77, 90, 139, 241, 245-246, 250, 255, 258, 262, 293, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_3 ) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову №212 по справі про адміністративне правопорушення від 16 січня 2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу розміром 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, скасувати.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , за рахунок бюджетних асигнувань витрати, понесені по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 22.08.2025.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Анна КОРОТКА