Справа № 480/10116/23
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у зміні способу і порядку виконання судового рішення
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми заяву представника позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Конотопської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року визнано протиправним та нечинним рішення Конотопської міської ради Сумської області від 20 липня 2023 року "Про внесення змін до рішення 24 сесії 8 скликання від 26.12.2022 "Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами на території Конотопської міської територіальної громади".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Конотопської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальній сумі 11073 грн, із них в рахунок повернення судового збору - 1073 грн та 10000 грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2024 р. рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 р. по справі № 480/10116/23 змінено з підстав та мотивів задоволення позову, виклавши його в редакції цієї постанови. У іншій частині - залишено без змін.

Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2024 р. стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Конотопської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції в сумі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду видано виконавчий лист про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Конотопської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальній сумі 11 073 грн, із них в рахунок повернення судового збору 1 073 грн та 10 000 грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На виконання Додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2024 видано виконавчий лист про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Конотопської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції в сумі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Представник ОСОБА_1 - адвокат Дордочкіна Катерина Вікторівна звернулася 05.08.25 до суду із заявою, в якій просила змінити спосіб виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі, шляхом зміни боржника з Конотопської міської ради Сумської області на Виконавчий комітет Конотопської міської ради (). Оскільки своїм листом Конотопське управління Державної казначейської служби України Сумської області № 05-04-08/604 від 30.05.2025 р. повідомило, що Конотопська міська рада Сумської області не обслуговується (не має відкритих рахунків) в Конотопському управлінні. Цим же листом виконавчі листи Сумського окружного адміністративного суду повернуто позивачу без виконання.

Ухвалою суду від 08.08.2025 вищевказана заява призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.08.2025.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

До суду від позивача надійшло клопотання про розгляд заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду без його участі.

Від представника відповідача до суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких просить в задоволенні заяви ОСОБА_1 в справі № 480/10116/23 про зміну способу та порядку виконання рішення суду відмовити в повному обсязі. Зазначає, що відповідно до ст.ст. 140, 141 Конституції України та ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Конотопська міськрада не має ані власних коштів, ані свого банківського рахунку або інших засобів за рахунок, яких в установленому чинним законодавством можливо було б здійснювати грошові виплати.

Позивачем первісний позов було пред`явлено до Конотопської міської ради (ідентифікаційний номер юридичної особи 24006881), натомість вимога про, нібито, зміну способу виконання рішення, є нічим іншим, як заміна відповідача, оскільки Виконавчий комітет міської ради є абсолютно іншою юридичною особою (ідентифікаційний номер юридичної особи 04057971), яка не була учасником процесу.

Наголошує, що стягнення органом Державної казначейської служби не з Конотопської міської ради, яка визначена боржником у рішенні суду та в виконавчому листі, а з її виконавчого комітету буде прямо суперечити вимогам ст. 19 Конституції України. Розгляд заяви просить проводити за відсутності представника Конотопської міської ради Сумської області.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та доводи поданої позивачем заяви про розгляд заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, суд відмовляє в її задоволенні, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 видано виконавчий лист про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Конотопської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальній сумі 11 073 грн, із них в рахунок повернення судового збору 1 073 грн та 10 000 грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. На виконання Додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2024 видано виконавчий лист про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Конотопської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції в сумі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

30.05.2025 листом Конотопського ГУДКСУ Сумської області № 05-04-08/604 позивачу повернуто виконавчі листи, видані 03.03.2025 за рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 по справі № 480/10116/23 згідно п.п. 3 п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 № 845. Відповідно до п.п. 3 п. 9 Порядку орган казначейства повертає виконавчий документ стягувачу у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органах казначейства або в органі казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Таким чином рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 в частині стягнення судових витрат по сплаті судового збору та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з Конотопської міської ради Сумської області залишається без виконання, у зв`язку з чим позивач звернувся з вказаною заявою.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склались, суд виходить з такого.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання рішень" (далі Закон № 4901-VI) передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до ч. 4 вказаної статті перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Відповідно до п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 4 Порядку № 845 на органи казначейства покладено обов`язок із вжиття заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку та розгляд письмових звернень (вимог) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

В силу положень пунктів 24 та 25 цього Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку.

Пунктом 6 цього Порядку передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв`язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету. До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Згідно з п. 31 Порядку у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику вимогу щодо необхідності вжиття боржником заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Відповідно до п.п. 1 п. 47 вказаного Порядку безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником, а також інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника.

У силу пункту 48 Порядку № 845, для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Суд зазначає, що судове рішення за яким є боржником орган місцевого самоврядування може бути виконано на підставі Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", за приписами частини першої статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" якого визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними в постанові від 27.03.2019 по справі № 742/18/17.

В аспекті спірних правовідносин, суд зауважує, що ефективний захист сторони в судовому процесі та відновлення законності та верховенства права передбачають, що суб`єкти владних повноважень зобов`язані виконувати рішення суду.

Суд зазначає, що реалізація гарантії держави щодо виконання судових рішень, боржником за якими є державні органи, державні підприємства, установи чи організації, покладається на органи Казначейства, які зобов`язані в кожному випадку, незалежно від заходів, учинених стягувачем, застосувати весь спектр наданих їм повноважень для невідкладного виконання судового рішення про стягнення коштів із указаних суб`єктів.

У справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004, пункт 42 якого визначає, що право на суд було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду".

Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, передбачені Законом № 4901-VI та міжнародними зобов`язаннями України, втрачають свою мету.

Суд наголошує, що зазначені у заяві позивачем обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту встановлення порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України.

Варто зазначити, що суд, змінюючи або встановлюючи порядок чи спосіб виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

В контексті спірних правовідносин, обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Таким чином, зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст. 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.07.2019 року по справі № 281/1618/14-а.

З урахуванням вище наведеного, суд визнає про відсутність підстав для зміни порядку виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2024.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Шаповал