Справа № 367/679/25
Суддя: Кравчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/679/25
Провадження №2-а/367/83/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

25 серпня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Опанасенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області в порядку адміністративного судочинства з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просить постанову № 1933 від 03 січня 2025 року винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Обґрунтовуючи позов, зазначає, що 30 грудня 2024 року офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшим лейтенантом ОСОБА_3 було складено протокол № 1933 про адміністративне правопорушення, щодо нього ОСОБА_1 , про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 210 КУпАП.

Вказує, що зі змісту зазначеного протоколу вбачається, що: «громадянин ОСОБА_1 тривалий час не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на облік після зміни місця проживання (фактичного переїзду до м. Ірпінь з Луганської області в 2019-му році, зі слів самого військовозобов`язаного), у зв`язку з чим порушив підпункт 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП».

Зазначає, що 03 січня 2025 року постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковника ОСОБА_2 за № 1933, його ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, у зв`язку з тим, що він тривалий час не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на облік після зміни місця проживання (фактичного переїзду до м. Ірпінь з Луганської області в 2019-му році, зі слів самого військовозобов`язаного, що є порушенням підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487.

Вказує, що зазначеною постановою тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковник ОСОБА_2 піддав його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Зазначає, що вважає постанову № 1933 незаконною, постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Стверджує, що 16 липня 2024 року (в межах встановленого 60-денного строку) здійснив оновлення своїх персональних даних через Центр надання адміністративних послуг, однак після оновлення даних, у витягу № 12024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів йому стало відомо про те, що його даних про перебування на військовому обліку не знайдено в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у зв`язку з чим необхідно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Зазначає, що з огляду на обставини, які склалися, він не мав можливості своєчасно звернутися до відділу до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, оскільки має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою з інвалідністю, так з 03 липня 2024 року до 25 липня 2024 року він разом із сином перебували на стаціонарному лікуванні у Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охматдит».

Вказує, що після завершення стаціонарного лікування, вони мали ще направлення на додаткові дообстеження, які відбулися 01 серпня 2024 року та 23 жовтня 2024 року, що підтверджує тривалість та необхідність регулярних медичних процедур для підтримки здоров`я сина.

Зазначає, що таким чином він не міг своєчасно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 для виконання обов`язків щодо військового обліку, тимчасове невиконання зазначеного обов`язку не є проявом його неповаги до законодавства чи недбалості, а навпаки є результатом необхідності забезпечити стабільність та здоров`я його дитини, що є пріоритетом і невідкладним обов`язком батька.

Стверджує, що 30 вересня 2024 року він отримав електронне направлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 через офіційний сайт Міністерства оборони України, яке було призначене на 15 жовтня 2024 року.

Вказує, що 15 жовтня 2024 року, з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де був поінформований про необхідні документи для взяття на військовий облік, також йому було вказано, що для подальшого проходження процедури обліку необхідно звернутися до відділу Національної поліції України з заявою звернення за фактом відсутності військово-облікового документа.

Зазначає, що 21 жовтня 2024 року він звернувся до Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області, де зареєстрував звернення про втрату військово-облікового документу, у відповідь на звернення, 23 жовтня 2024 року він отримав довідку № 3989 про результати перевірки інформації, викладеної у зверненні.

Стверджує, що 05 листопада 2024 року він повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою стати на військовий облік, після цього його направили до юридичного відділу для написання заяви на відстрочку відповідно до пункту 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», після розгляду зазначеної заяви він був проінформований, що йому необхідно зачекати на підтвердження права на отримання відстрочки, крім того, було зазначено, що після отримання відстрочки він має звернутися для отримання військово-облікових документів та завершення процесу постановки на облік.

Звертає увагу на те, що весь цей процес ускладнювався необхідністю брати талони через офіційний сайт Міністерства оборони України, де записи проводяться по місяцях, це вимагало додаткового часу та затягувало процедуру, оскільки талони для запису були доступні лише на визначені дати, що значно ускладнювало виконання його обов`язків та додатково затримувало постановку на військовий облік.

Зазначає, що у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності не наведено жодних доказів, які обґрунтовували висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Крім того, зазначає, що не були належним чином досліджені обставини, які мають важливе значення для справи, зокрема, документи, що підтверджують наявність у нього на утриманні малолітньої дитини - сина, ОСОБА_5 , який має встановлену групу інвалідності.

Вказує, що весь час змушений був перебувати разом із дитиною на стаціонарному лікуванні, забезпечуючи її догляд, ці обставини є суттєвими, оскільки вони безпосередньо вплинули на його можливість своєчасно виконати обов`язки, пов`язані з військовим обліком.

Зазначає, що відповідно до протоколу № 1933 про адміністративне правопорушення від 30 грудня 2024 року не зазначено місце складання та виявлення правопорушення, що ставить під сумнів правомірність як складеного протоколу так і винесеної постанови.

Стверджує, що 30 грудня 2024 року при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи йому не було надано будь-яких документів про те, що станом на дату складання протоколу офіцер адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 , старший лейтенант ОСОБА_3 був уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, що також є грубим порушенням чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що вказана постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

17 березня 2025 року від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, у якій представник зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: 2) на військовий облік військовозобов`язаних: військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; 3. Призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

Вказує, що відповідно до п. п. 1, 7 ст. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 1) перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки; 7) особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.

Стверджує, що позивач, всупереч зазначених вимог законодавства, протягом тривалого невизначеного часу не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 та взагалі не став на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на момент притягнення до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що вказані дії ОСОБА_1 є порушенням військовозобов`язаним правил військового обліку в особливий період, тобто вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, вказує, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови є правомірними та обґрунтованими, а тому просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що згідно копії протоколу № 1933 про адміністративне правопорушення від 30 грудня 2024 року складеного офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшим лейтенантом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тривалий час не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на облік після зміни місця проживання (фактичного переїзду до м. Ірпінь з Луганської області в 2019-му році, зі слів самого військовозобов`язаного), у зв`язку з чим порушив підпункт 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, як порушення призовники, військовозобов`язаними, резервістами прави військового обліку вчинене в особливий період. ОСОБА_1 роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09 годині 00 хвилин 03 січня 2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначений протокол містить підпис ОСОБА_1 та підпис особи, яка склала протокол, крім того, в протоколі містяться пояснення ОСОБА_1 про те, що правопорушення здійснив в 2019 році коли переїхав на постійне місце проживання, не став на військовий облік з причин лікування своєї дитини з інвалідністю, чим і займається по цей час, правопорушення скоєне в 2019 році визнає.

Відповідно до постанови № 1933 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 03 січня 2025 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , прийнято постанову про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

За змістом вказаної постанови, 30 грудня 2024 року встановлено, що ОСОБА_1 , тривалий час не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на облік після зміни місця проживання (фактичного переїзду до м. Ірпінь з Луганської області в 2019-му році, зі слів самого військовозобов`язаного), у зв`язку з чим порушив підпункт 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487.

Зазначена постанова містить підпис ОСОБА_1 та підпис особи, яка склала постанову, крім того, в постанові містяться пояснення ОСОБА_1 про те, що він з даною постановою не згоден.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно зі ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Нормами п. п. 12-13 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затверджене Постановою КМУ № 154 від 23.02.2024 (далі - Положення № 154) передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені ст. 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

Отже, закон уповноважує керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки (в тому числі і районні) розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210-1 КУпАП та від їх імені ТЦК та СП накладати адміністративні стягнення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 1 ст. 210 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до частини 3 ст. 210 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України:

1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України) віком до 25 років: які відповідно до статті 14 цього Закону взяті на військовий облік; які є призовниками, що прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань, якщо раніше не перебували на військовому обліку; які припинили альтернативну (невійськову) службу достроково і відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" підлягають взяттю на військовий облік призовників; які відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та не пройшли базову загальновійськову підготовку; жінки, які виявили бажання проходити базову військову службу, безпосередньо перед направленням на базову військову службу;

2) на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених статтею 10-1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань; призовники, які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу; жінки з дотриманням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу;

3) на військовий облік резервістів: які зараховані до військового оперативного резерву; які уклали контракт про проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України та інших військових формувань; резервісти, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України на нове місце проживання.

Громадянам України, взятим на військовий облік, роз`яснюються права та обов`язки, правила військового обліку та відповідальність за порушення цих правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 зазначеного Закону призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі Порядок № 1487), додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі також - Правила військового обліку).

Відповідно до положень пункту 1 Правил військового обліку призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:

- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки;

- особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з п. 22 Додатку 2 до Порядку № 1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пунктом 19 Порядку № 1497 встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що останній не з`являвся для взяття на облік до територіального центру комплектування та соціальної підтримки після зміни місця проживання, чим порушив підпункт 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487.

Доказів про те, що позивач став на військовий облік після зміни місця проживання в установленому законом порядку позивачем суду не надано.

Крім того, зазначені позивачем причини пропуску строку не підтверджують неможливість постановки на військовий облік протягом часу зазначеного у постанові.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому постанова № 1933 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 03 січня 2025 року винесена тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАПє законною, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 139 243, 246, 271, 272, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Кравчук