Справа № 260/2276/25
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 серпня 2025 рокум. Ужгород№ 260/2276/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Воловецька селищна рада Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2025 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Воловецька селищна рада Закарпатської області , в якій просить :

1. Визнати протиправним та скасувати рішення № 1269 сорокової сесії Воловецької селищної ради 8-го скликання від 24.12.2024 року про відмову ОСОБА_1 у погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0068 у натурі зі зміною координат і конфігурації , без зміни площі за адресою АДРЕСА_1 .

2. Зобов`язати Воловецьку селищну раду Мукачівського району Закарпатської області ПОТОРНО розглянути на черговій (позачерговій) сесії Воловецької селищної ради клопотання 3. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,09 га, кадастровий номер :01:009:0068 та земельній ділянці площею 0,048 га, кадастровий номер :01:009:0069. Додаткові споруди розміщені на обох ділянках. Зазначені ділянки позивачки фактично розділені смугою землі комунальної власності шириною 3 м, довжиною 43 м, яка розташована впритул до житлового будинку позивача, а відстань від краю зазначеної смуги земельної ділянки до вхідних дверей будинку ОСОБА_1 становить близько 50 см. Таке розташування земельної ділянки створює для ОСОБА_1 небезпечні умови користування будинком та земельною ділянкою, унеможливлює позивачу встановлення огорожі та забезпечення охорони власного житла від доступу сторонніх осіб.

Судовим експертом Павлич О.В. 22 липня 2019 року зроблено Висновок, яким запропоновано єдино можливий варіант перенесення існуючого проїзду для житлового будинку АДРЕСА_2 вздовж вказаних земельних ділянок.

13 грудня 2019 року Воловецька селищна рада прийняла рішення № 1134 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ", яким надала дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки щодо зміни конфігурації. На виконання зазначеного рішення було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, для затвердження якої позивачка 09.09.2023 року звернулася до відповідача. 28 вересня 2023 року відповідач своїм рішенням № 955 відмовив у погодженні технічної документації.

Однак рішенням ЗОАС від 15 липня 2024 року у справі № 260/1150/24 вищевказане рішення відповідача скасовано і зобовязано повторно розглянути заяву позивача.

24 грудня 2025 року на виконання рішення суду відповідач повторно відмовив позивачу у погодженні технічної документації, що позивач вважає протиправним , оскільки в оскаржуваному рішенні відповідач не пояснив , яку саме частину земельної ділянки та на підставі чого віднесено до земель загального користування, у звязку з чим передача у власність є неможливою. Позивачка зазначає, що нею подавалися відповідачу неодноразово клопотання про погодження технічної документації із землеустрою: два - у 2021 році, два - у 2022 році, три - у 2023 році.

Таким чином, відповідач повторно відмовив позивачу у погодженні технічної документації. Вважає прийняте відповідачем рішення протиправним та необгрунтованим, таким, що підлягає скасуванню.

07 квітня 2025 року ЗОАС відкрив спрощене позовне провадження по даній справі та запропонував відповідачу надати відзив на позов та докази, які в нього є в термін протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

06 червня 2025 року ухвалою ЗОАС зобов`язано Воловецьку селищну раду( ) надати суд в термін 5 днів з дня отримання даної ухвали :заяву гр. ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 з усіма додатками , яка була предметом розгляду під час винесення оскаржуваного рішення; рекомендації постійно діючої комісії з питань земельних відносин, архітектури, будівництва, розвитку населених пунктів та охорони навколишнього середовища під час розгляду заяви гр. ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , на що відповідач посилається в оскаржуваному рішенні, Регламент роботи Воловецької селищної ради восьмого скликання, протоколи засідань постійно діючої комісії з питань земельних відносин, архітектури, будівництва, розвитку населених пунктів та охорони навколишнього середовища під час розгляду заяви гр. ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , на що відповідач посилається в оскаржуваному рішенні,- Воловецької селищної ради , на якому було прийнято оскаржуване рішення, письмові докази , які покладені у висновок, що конфігурація земельної ділянки змінюється за рахунок наявної дороги загального користування, докази оприлюднення відповідачем порядку денного та питання щодо розгляду заяви позивачки на засіданні Воловецької селищної ради , на якому було прийнято оскаржуване рішення.

05 серпня 2025 року ухвалою ЗОАС застосовано до Воловецької селищної ради ( ) смт. Воловець, вул. Героїв України, буд. 7 захід процесуального примусу шляхом стягнення штрафу в порядку частини першої статті 145 та частини другої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України.

05 серпня 2025 року ухвалою ЗОАС ПОВТОРНО зобов`язано Воловецьку селищну раду ( ) виконати вимоги ухвали суду від 06.06.2025 р. в термін 5 днів з дня отримання даної ухвали.

15 серпня 2025 року від Воловецької селищної ради на виконання ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява, якою просить приєднати до матеріалів справи згідно додатку копії документів. Крім того зазначає, що докази, які покладені у висновок, що конфігурація земельної ділянки позивачки змінюється за рахунок наявної дороги загального користування (земель комунальної власності (запасу), містяться в графічних документах, які додані як позивачкою, так і Воловецькою селищною радою. Зауважує, що землями комунальної власності (запасу) визнаються всі землі, не переведені у власність або не надані у постійне користування. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надано у власність або користування громадянам чи юридичним особам, можуть перебувати у запасі. Земельні ділянки із земель запасу можуть бути передані у власність або постійне користування громадянам, підприємствам, установам та організаціям тільки відповідно до вимог Земельного кодексу України. При цьому Воловецька селищна рада просить у задоволенні позову ОСОБА_1 у даній справі відмовити повністю.

Обставини встановлені судом

ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,09 га, кадастровий номер :01:009:0068 та земельній ділянці площею 0.048 га, кадастровий номер :01:009:0069. Додаткові споруди будинку розміщені на обох ділянках.

Зазначені земельні ділянки позивача фактично розділені смугою землі комунальної власності шириною 3 м, довжиною 43 м. Вказана земельна ділянка розташована впритул до житлового будинку позивача. Відстань від краю зазначеної смуги земельної ділянки до вхідних дверей будинку ОСОБА_1 становить близько 50 см.

22 липня 2019 року судовим експертом Павлич Олександром Васильовичем здійснено експертне будівельно-технічне дослідження можливості перенесення та влаштування смуги земельної ділянки.

Відповідно до висновку № Д0019/2019 від 22.07.2019 року експертом запропоновано єдиний можливий варіант перенесення існуючого проїзду до житлового будинку АДРЕСА_2 вздовж земельних ділянок з кадастровими номерами :01:009:0068 та :01:009:0070.

13 грудня 2019 року Воловецька селищна рада прийняла рішення № 1134 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 », яким надала дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки щодо зміни конфігурації.

На виконання зазначеного рішення за замовленням ОСОБА_1 було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

09 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Воловецької селищної ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , конфігурація якої змінюється, а також погодити дану документацію без підпису сусідів.

28 вересня 2023 року рішенням Воловецької селищної ради № 955 від 28.09.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у погодженні землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) зі зміною координат і конфігурації та без підпису суміжних землекористувачів (землевласників) гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 , на земельну ділянку площею 0,0900 га, кадастровий номер - :01:009:0068 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код КВЦПЗ 02.01, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі пункту 4, підпункту "а" статті 83 Земельного кодексу України та статті 3.2.2. Регламенту роботи Воловецької селищної ради восьмого скликання.

24 грудня 2024 року Воловецька селищна рада Мукачівського району прийняла рішення №1269 "Про відмову у погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) зі зміною координат і конфігурації , без зміни площі керуючись

- п.34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування,

- Регламентом роботи Воловецької селищної ради восьмого скликання

- відповідно до ст.ст. 12,83.91,106,152,158,158,159,186,198 Земельного кодексу України - ст.ст. 29,55 Закону України "Про землеустрій "

розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1

про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) зі зміною координат і конфігурації , без зміни площі та без підпису суміжних землекористувачів(землевласників) громадян ОСОБА_2 , Дубович Ю.В., ОСОБА_4 та Шишканинець В.В.

враховуючи рекомендації постійно діючої комісії з питань земельних відносин, архітектури, будівництва, розвитку населених пунктів та охорони навколишнього середовища, Воловецька селищна рада вирішила:

1. Відмовити гр. ОСОБА_1 у погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) зі зміною координат і конфігурації, без зміни площі на земельну ділянку площею 0,09 га, кадастровий номер :01:009:0068 для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код КВЦПЗ-02.01 за адресою: АДРЕСА_1

- у зв`язку з тим, що конфігурація земельної ділянки змінюється за рахунок наявної дороги загального користування

- та на підставі п. 4, пп."а" статті 83 Земельного кодексу України

- статті 3.2.2.Регламенту роботи Воловецької селищної ради восьмого скликання.

Судом встановлено, що у листі відділу архітектури, містобудування та цивільного захисту Воловецької РДА від 04.03.2019 № 71/07-21 та листі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області від 07.06.2019 № 29-7-0.161-2907/1/2-19 зазначено, що ділянка комунальної власності, яка розділяє домоволодіння ОСОБА_1 не є автомобільною дорогою, дорогою, пішохідною доріжкою, проїздом чи проходом тощо.

Листом № 419 від 29.05.2019 року Воловецька селищна рада також підтвердила те, що проїзд між земельними ділянками :01:009:0068 та :01:009:0069 відсутній.

Згідно детального плану смт Воловець, наданого у відповіді Воловецької РДА № 71/07- 21 від 04.03.2019 року, в межах житлових будинків від № 7 по № 13 відсутня будь-яка земельна ділянка загального користування.

Містобудівною документацією не передбачено в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :01:009:0068 та :01:009:0069 землі загального користування.

Крім того з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Воловецької селищної ради із клопотаннями про погодження технічної документації із землеустрою.

Так, позивач надсилала відповідне клопотання 17 серпня 2021 року, зареєстровано за вхідним № 21 та 20 серпня 2021 року зареєстровано за вхідним № 528.

Рішенням Воловецької селищної ради № 392 від 14.09.2021 року ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із зміною конфігурації відмовлено.

15 лютого 2022 року позивачем повторно скеровано заяву за вхідним № 70.

20 квітня 2022 року позивачем скеровано заяву з проханням повідомити про дату та час розгляду питання щодо затвердження технічної документації на сесії Воловецької селищної ради (зареєстровано за вхідним № 114) та заяву з проханням повідомити про результати розгляду комісією питання щодо затвердження технічної документації (зареєстровано за вхідним № 113).

25 січня 2023 року скеровано заяву про затвердження технічної документації (зареєстровано за вхідним № 31).

07 березня 2023 року позивач скерувала повідомлення власникам (користувачам) суміжних земельних ділянок про погодження земельних ділянок.

09 серпня 2023 року скеровано заяву про затвердження технічної документації (зареєстровано за вхідним № 377).

Рішенням Воловецької селищної ради № 745 від 21.10.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) без підпису суміжних землекористувачів (землевласників).

Рішенням Воловецької селищної ради № 955 від 28.09.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) зі зміною координат і конфігурації та без підпису суміжних землекористувачів (землевласників).

Мотиви та норми права застосовані судом.

Відповідно до ст.13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Приписами статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно статті 59 Закону України №280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі під об`єктами виробництва біометану, які є складовими комплексів з виробництва, переробки та зберігання сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає заяву у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (абзацу 1 частини 7 статті 118 ЗК України).

Частинами 9-12 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Заява про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, документація із землеустрою реєструються в день надходження до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, та розглядаються у порядку черговості їх надходження.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Як свідчить зміст частини 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок погодження і затвердження документації із землеустрою визначено положеннями статті 186 Земельного кодексу України.

Згідно вимог пункту 5 частини 5 статті 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів.

Технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування (стаття 1 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 за №858-IV).

Абзацом 1 статті 25 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 за №858-IV, в редакції чинній на момент виготовлення позивачем технічної документації, врегульовано, що документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Абзац другий зазначеної статті Закону визначає види документації із землеустрою, серед яких: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок (пункт "ґ") і технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (пункт "і").

Тобто проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок і технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є різними видами документації з землеустрою.

Відповідно до статті 29 Закону №858-IV документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов`язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації.

Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником.

Погодження і затвердження документації із землеустрою відповідно до статті 30 Закону України "Про землеустрій" проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про землеустрій" визначено, що замовниками документації із землеустрою, поряд з іншими, можуть бути землекористувачі.

Як визначено частинами 1-3 статті 55 Закону України "Про землеустрій" встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу).

Згідно частини 4 статті 55 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:

а) завдання на складання технічної документації із землеустрою;

б) пояснювальну записку;

в) матеріали топографо-геодезичних робіт;

г) кадастровий план земельної ділянки;

ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;

д) відомості про встановлені межові знаки.

В контексті вказаного правового регулювання суд покликається до положень частини 1 статті 34 Закону №3613-VI, якою визначено, що на кадастровому плані земельної ділянки, серед іншого, відображаються кадастровий номер земельної ділянки;

Отже, для такого виду документації із землеустрою, як технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), встановлено вимоги наявності в ній кадастрового плану земельної ділянки, який, в свою чергу повинен містити, кадастровий номер земельної ділянки.

Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,09 га, кадастровий номер :01:009:0068 та земельній ділянці площею 0.048 га, кадастровий номер :01:009:0069. Додаткові споруди будинку розміщені на обох ділянках.

Зазначені земельні ділянки позивача фактично розділені смугою землі комунальної власності шириною 3 м, довжиною 43 м. Вказана земельна ділянка розташована впритул до житлового будинку позивача.

Відповідач, за наслідками розгляду заяви позивача 24 грудня 2024 року прийняв рішення сорокової сесії восьмого скликання Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області №1269, яким позивачу було відмовлено у погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) зі зміною координат і конфігурації, без зміни площі на земельну ділянку площею 0,0900 га, кадастровий номер - :01:009:0068 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код КВЦПЗ - 02.01, за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що конфігурація земельної ділянки змінюється за рахунок наявної дороги загального користування та на підставі пункту 4, підпункту «а» статті 83 Земельного кодексу України, та статті 3.2.2. Регламенту роботи Воловецької селищної ради восьмого скликання.

Досліджуючи правомірність прийняття Воловецькою селищною радою Мукачівського району Закарпатської області оскаржуваного рішення №1269 від 24 грудня 2024 року в сукупності із аргументами сторін щодо його правомірності/неправомірності із посиланням на подані докази, та зважаючи на норми матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд відзначає наступне.

Зміст рішення Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області оскаржуваного рішення №1269 від 24 грудня 2024 року свідчить про юридичні підстави такої відмови, а саме: пункт "а" частини 4 статті 83 Земельного кодексу України та статті 3.2.2. Регламенту роботи Воловецької селищної ради восьмого скликання.

Так, згідно вимог пункту "а" частини 4 статті 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Рішенням Четвертої сесії восьмого скликання Воловецької селищної ради Закарпатської області №13 від 23 грудня 2020 року було внесено зміни до Регламенту роботи Воловецької селищної ради восьмого скликання затвердженого рішенням 2 сесії Воловецької селищної ради восьмого скликання від 10.12.2020 року №09.

Так, статтею 3.2.2. Регламенту роботи Воловецької селищної ради восьмого скликання передбачено, що рішення вважаються прийнятими, якщо на пленарному засіданні за них проголосувала більшість від загального складу ради, повноваження яких визнані і не припинені достроково у встановленому законом порядку, якщо інше не передбачено законом та цим Регламентом.

Відповідно до витягу з протоколу постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, архітектури, будівництва, розвитку населених пунктів та охорони навколишнього середовища Воловецької селищної ради восьмого скликання від 19.12.2024 року розгляд питання №7 Про погодження гр. ОСОБА_1 , мешк. АДРЕСА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) зі зміною координат і конфігурації та без підпису суміжних землекористувачів (землевласників) гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0900 га, кадастровий номер - :01:009:0068 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код КВЦПЗ - 02.01, за адресою: АДРЕСА_1 , серед присутніх голови земельної комісії ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 "за" проголосували 3 , проти 0, утримались 0, а відтак було відмовлено у погодженні технічної документації. Відмовити у погодженні зміни конфігурації земельної ділянки на підставі п. 4 пп "а" ст. 83 ЗК України.

Згідно до Витягу з протоколу сорокової сесії восьмого скликання Воловецької селищної ради від 24.12.2024 р. розгляд питання № 39 " Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 " . Комісія прийняла рішення :

відмовити гр. ОСОБА_1 , мешк. АДРЕСА_1 у погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) : зміною координат і конфігурації, без зміни площі на земельну ділянку площею 0,0900 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що конфігурація земельної ділянки змінюється за рахунок наявної дороги загального користування та на підставі пункту 4, підпункту «а» статті 83 Земельного кодексу України, яка вказує на те, що «до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзді шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження і утилізації відходів тощо).

Суд констатує, що в оскаржуваному рішенні №1269 від 24 грудня 2024 року 40-ї сесії Воловецької селищної ради 8-го скликання про відмову ОСОБА_1 у погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) зі зміною координат і конфігурації, без зміни площі відповідачем всупереч ч.10 ст.186 Земельного кодексу України не деталізовано причину відмови у затвердженні такої документації.

Крім того відповідно до наявного в матеріалах справи листа Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області від 07.06.2019 №29-7-0.161-2907/1/2-19 зазначено, що згідно з інформацією Воловецької селищної ради від 29.05.2019 №419 відповідно до генерального смт Воловець проїзд між земельними ділянками з кадастровими номерами :01:009:0068 та :01:009:0069 відсутній.

Згідно детального плану смт Воловець, наданого у відповіді Воловецької РДА №71/07-21 від 04.03.2019 року, в межах житлових будинків від №7 по №13 відсутня будь- яка земельна ділянка загального користування.

Таким чином, відповідач безпідставно відмовив у погодженні технічної документації із землеустрою, оскільки не зазначивши якою саме землею загального користування є спірна частина землі - майданом, вулицею, проїздом, шляхом, набережною, пляжем, парком, сквером, бульваром, кладовищем, місцем знешкодження та утилізації відходів тощо.

Воловецька селищна рада не надала суду доказів, які б підтверджували, яка саме частина земельної ділянки та на підставі чого таку віднесено до земель загального користування, у зв`язку з чим на підставі пункту 4, підпункту "а" статті 83 Земельного кодексу України, передача у власність земельної ділянки площею 0,0900 га, кадастровий номер - :01:009:0068 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) код КВЦПЗ 02.01, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, рішення №1269 сорокової сесії Воловецької селищної ради 8-го скликання від від 24 грудня 2024 року про ОСОБА_1 у погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) зі зміною координат і конфігурації, без зміни площі є необґрунтованим і, як наслідок, неправомірним.

Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання Воловецької селищної ради Мукачівського району Закарпатської області повторно розглянути на черговій (позачерговій) сесії Воловецької селищної ради клопотання ОСОБА_1 та затвердити (погодити) її технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0068 у натурі зі зміною координат і конфігурації за адресою АДРЕСА_1 . суд враховує наступне.

Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У багатьох рішеннях Європейський суд формував висновок, що захист, який пропонується в статті 13, має поширюватись на всі випадки обґрунтованих заяв про порушення прав і свобод, які гарантуються Конвенцією (наприклад, рішення у справі "Класс та інші проти Федеративної Республіки Німеччини").

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства ЄСПЛ зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005).

Крім того, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених статтею 13 Конвенції, Суд вказує на те, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути: незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (рішення від 6 вересня 2005 року у справі "Гурепка проти України", п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26 жовтня 2000 року у справі "Кудла проти Польщі", п. 158; рішення від 16 серпня 2013 року у справі "Гарнага проти України", п. 29).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Водночас винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає зазначеній міжнародній нормі.

Як правило, суд обмежений у повноваженнях зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти чітке рішення у тому випадку, коли прийняття такого рішення пов`язане із реалізацією дискреційних публічно - владних управлінських функцій таким суб`єктом.

Такий висновок узгоджується із нормою ч.4 ст.245 КАС України.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

Судом враховані висновки Верховного Суду зазначені у постанові від 19 липня 2023 року у справі №440/4187/19 щодо дискреційності повноважень, то такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може". У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи. Дійсно, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.

Однак як і будь-який інших спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

Зобов`язання судом відповідача затвердити документацію із землеустрою може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою, які передбачені законом, а саме невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової оцінки.

А відтак прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача затвердити документацію із землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у затвердженні документацію із землеустрою, може бути необґрунтованим та призвести до затвердження такої документації з порушенням закону.

За таких обставин, суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови відсутності перевірки, не надання оцінки та не встановлення певних обставин органом місцевого самоврядування з цього питання, а тому в цій частині позовні вимоги, не підлягають задоволенню.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, з 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого продовжено.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року №2145-IX розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнений пунктом 27, відповідно до якого під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, зокрема: 5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

19.11.2022 року набули чинності зміни до земельного законодавства, а саме, вступив в силу закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель" №2698-IX від 19.10.2022 року, який відновив процедуру безоплатної приватизації землі в частині земельних ділянок під об`єктами нерухомого майна

Пунктом 14 Закону №2698-ІХ, від 19.10.2022 року, внесено зміни до підпункту 5 пункту 27 Розділу X пункту 27 Перехідних положень ЗК України, шляхом доповнення його другим реченням наступного змісту: "Положення - цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом".

Таким чином, процедура безоплатної приватизації була частково відновлена, і стосувалась виключно можливості приватизації земельних ділянок, що знаходяться під об`єктами нерухомого майна.

Тому, для забезпечення ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Воловецьку селищну раду повторно розглянути на черговій (позачерговій) сесії Воловецької селищної ради клопотання ОСОБА_1 та затвердити (погодити) її технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0068 у натурі зі зміною координат і конфігурації за адресою АДРЕСА_1 .та прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Отже, провівши правовий аналіз обставин справи крізь призму законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Керуючись статтями 77, 78, 139, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) до Воловецької селищної ради Закарпатської області (вул. Героїв України, буд. 7, смт. Воловець, Мукачівський район, Закарпатська область, 89100, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення № 1269 сорокової сесії Воловецької селищної ради 8-го скликання від 24.12.2024 року про відмову ОСОБА_1 у погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0068 у натурі зі зміною координат і конфігурації, без зміни площі за адресою АДРЕСА_1 .

3. Зобов`язати Воловецьку селищну раду повторно розглянути на черговій (позачерговій) сесії Воловецької селищної ради клопотання 1. ОСОБА_1 щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0068 у натурі зі зміною координат і конфігурації за адресою АДРЕСА_1 та прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Воловецької селищної ради Закарпатської області (вул. Героїв України, буд. 7, смт. Воловець, Мукачівський район, Закарпатська область, 89100, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова