Справа № 760/23715/24
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі -Черчукан В.О.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року позивач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ЕНА № 3049382 від 14.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.09.2024 року, на вимогу співробітників відповідача, він здійснив зупинку транспортного засобу. Після цього співробітник патрульної поліції повідомив про нібито вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивач заперечив факт порушення Правил дорожнього руху, навів аргументи щодо обставин події, висловив бажання ознайомитися з наявними у співробітників поліції доказами та надати власні пояснення і докази невинуватості.

Незважаючи на це, співробітник поліції склав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, при цьому копію постанови серії ЕНА № 3049382 від 14.09.2024 року позивачу не було вручено. Оскаржувана постанова не містить жодного посилання на докази, які б підтверджували вину позивача, та не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів, а також порушення права позивача на ознайомлення з матеріалами, на підставі яких було винесено постанову, позивач вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Крім цього позивач просить стягнути на його користь понесені ним витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач прсить позов задовольнити.

25.09.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 26.09.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без руху та надано позивачу строк який не може перевищувати п`яти днів для усунення недоліків.

01.10.2024 на вімогу ухвали суду від 26.09.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 02.10.2024 судом відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивачу судом було надіслано копію ухвали суду від 02.10.2024.

Відповідачу судом було надіслано копію ухвали суду від 02.10.2024 та копію позовної заяви із додатками.

01.11.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якій зазначає, що 14.09.2024 працівники поліції виявили транспортний засіб «HYUNDAI SONATA» д.н.з. « НОМЕР_1 », який порушив вимоги п. 17.1 ПДР, у зв`язку з чим було прийнято рішення про його зупинку. На місці події позивачу повідомлено про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Відеоматеріали з нагрудних камер та відеореєстраторів, що могли бути використані як доказ, відсутні через сплив встановленого строку їх зберігання, однак факт правопорушення був належним чином зафіксований та досліджений інспектором під час розгляду справи, який встановив обставини, що підтверджують вину позивача, та вмотивовано виніс постанову серії ЕНА № 3049382 від 14.09.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу адвоката, вважає що заявлена сума є завишеною та не співмірною. Просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.11.2024 задоволено клопотання представника позивача -адвоката Ясинського Олега Анатолійовича про витребування копії постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3049382 від 14.09.2024.

26.11.2024 від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи Акту про надання послуг від 24.09.2024.

12.12.2024 від відповідача до суду надійшли заперечення на клопотання представника позивача від 26.11.2024.

12.12.2024 Департаменту патрульної поліціїї на вимогу ухвали суду від 04.11.2024 до суду надіслано копію оскаржуваної постанови №3049382 від 14.09.2024.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

З матеріалів справи та доданої до неї постанови №3049382 від 14.09.2024 вбачається, що 14.09.2024 відносно ОСОБА_1 працівником патрульної поліції - інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону полк 1 Управління патрульної поліції в м. Києві - Шевчуком Ігорем Олександровичем винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, за те, що водій 14.09.2024, о 14:51 по вулиці Васильківська в м. Києві, керуючи транспортним засобом «HYUNDAI SONATA» д.н.з. « НОМЕР_1 », здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1.ПДР - на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Дослідивши складену постанову серії ЕНА №3049382 від 14.09.2024 та матеріали справи, суд не знайшов підтверджень вини позивача, а саме: у матеріалах справи відсутні пояснення свідків порушення ОСОБА_1 ПДР, відсутня також фото чи відео фіксація, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, зокрема того, що 14.09.2024 року він здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п.17.1.ПДР - на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі, чим порушив ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, при її винесені не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок працівників патрульної поліції про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів того, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, відповідачем до суду надано не було і при надісланні на адресу суду відзиву на позовну заяву та такі докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

У відповідності до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду належних доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст.286 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3049382 від 14.09.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 гривень підлягає скасуванню.

Враховуючи наведе вище, позов останнього підлягає задоволенню в цій частині.

Розглядаючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу адвоката у формі гонорару у розмірі 10 000.00 грн, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частина 5 ст.134 КАС України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 16 квітня 2022 року, справа №727/4597/19 зробив висновок, що з вимог статті 134 КАС України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Так, у матеріалах справи міститься: заява представника позивача про розподіл судових витрат; копія договору про надання правничої допомоги від 23 вересня 2024 року; копія акту наданих послуг від 24 вересня 2024 року на суму 10 000,00 грн.

У той же час, від представника відповідача надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат, у яких просив відмовити у стягненні витрат на правову допомогу. В обґрунтування зазначає, що 10 000,00 грн не є співмірним із складністю справи та обсягом проведеної роботи адвокатом.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд звертає увагу на те, що дана категорія справи відноситься до справ незначної складності, а Єдиний державний реєстр судових рішень містить велику кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ. Окрім цього суд зауважує, що предмет спору не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині, враховуючи співрозмірність із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, а саме підлягає стягненню 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає відшкодуванню сплачений позивачем при подачі даного позову до суду судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.122, 132, 134, 139, ч.5, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3049382 від 14.09.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 гривень - скасувати.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.08.2025.

Суддя О.М. Букіна