Справа № 380/16306/25
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань вжиття заходів забезпечення позову

25 серпня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та направлення звернення до звернення до Національної поліції щодо необхідності адміністративного затримання та доставлення до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та направити спростування до 1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП в Львівській області щодо необхідності його адміністративного затримання та доставлення до найближчого відділу РТЦК та СП.

25.08.2025 ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з із заявою про забезпечення позову, в якій просить шляхом заборони посадовим та службовим особам Національної поліції України здійснювати адміністративне затримання та доставлення ОСОБА_1 до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 380/16306/25.

В обґрунтування заяви посилається на наступне. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , далі, категорія обліку військовозобов`язаний, що підтверджується його електронним військово-обліковим документом сформованим через застосунок Резерв+ МОУ. Позивач стверджує, що його дані були уточнені вчасно, що підтверджується відміткою в Застосунку Резерв+. Під час чергового оновлення позивачем його облікових даних через застосунок Резерв+ МОУ позивач 29.07.2025, він дізнався, що ним начебто порушено правила військового обліку, ця інформація відображена в його електронному військово обліковому документі та наявна відмітка про те, що позивача розшукує ТЦК. Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, оскільки вважає, що відповідач може видати позивачу повістку та направлення на проходження ВЛК, що зумовить необхідність подальшого скасування такого направлення а у випадку примусового проходження ВЛК і скасування самого висновку ВЛК позивача може бути безпідставно затримано службовими особами національної поліції, та в подальшому в рамках протиправних дій відповідача затримано та доставлено до приміщення відповідача. Протиправне затримання та мобілізація позивача, який за документами визнаний непридатним та виключений з військового обліку, вважає, що зумовить необхідність ще одного звернення до суду, скасування наказу про призов, позивача буде направлено до військової частини для проходження навчання, а згідно з останньою практикою Верховного Суду України, зокрема у справі № 160/2592/23 процедура мобілізації є незворотною. Відтак, просить задовольнити подану заяву про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує наступне.

За правилами ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб

Вимоги щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову встановлено ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до ч.1 якої така заява, серед іншого, повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вживаючи заходи забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними. Так само суд повинен навести підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні.

Відповідно до ч. 3 п. 5 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

У зв`язку з наведеним, судом встановлено, що позивачем позов заявлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а у заяві про забезпечення позову, позивач просить забезпечити позов шляхом заборони посадовим та службовим особам Національної поліції України здійснювати адміністративне затримання та доставлення ОСОБА_1 до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 380/16306/25.

Суд звертає увагу позивача на те, що Національна поліція України не є стороною в адміністративній справі № 380/16306/25, а відтак не може бути предметом розгляду питання щодо заборони вчинення певних дій службовими та посадовими особами останньої.

Суд відзначає, що суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Суд зазначає, що жодних рішень щодо позивача посадові чи службові особи Національної поліції України не приймали, жодних заходів не застосовували.

Крім того, існування очевидних ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень не може бути єдиною підставою для забезпечення позову шляхом зупинення дії такого рішення, оскільки дана ознака є лише передумовою для такого забезпечення та повинна прийматись судом до уваги із урахуванням іншої підстави забезпечення позову невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.04.2021 у справі №640/17351/19.

Щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд вказує, що вагомих доводів таких наслідків в разі незастосування заходів забезпечення позову не наведено.

Враховуючи специфіку проходження військової служби, процедуру оформлення призову на військову службу під час, на особливий період, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову не призведе до можливого істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на громадян, які підлягають мобілізації. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності вищевикладене, суд приходить висновку, що представником позивача не доведено необхідності вжиття застосованих судами заходів забезпечення позову з урахуванням положень ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, а ті, що зазначені, не можуть бути застосовані до службових чи посадових осіб Національної поліції України, яка не є стороною провадження в даній справі, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

При цьому, суд роз`яснює, що заявник не позбавлений можливості ініціювати питання перед судом про доцільність забезпечення його позову на будь-якій стадії розгляду справи у разі встановлення відповідних підстав для цього та до належної сторони у справі.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» підстави для повернення судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 150-154, 243, 248, 250, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у справі № 380/16306/25 шляхом заборони посадовим та службовим особам Національної поліції України здійснювати адміністративне затримання та доставлення ОСОБА_1 до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 380/16306/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Потабенко В.А.