Справа № 560/19214/24
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/19214/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

25 серпня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "ФІТОЛІТ" про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Хмельницькій області (ГУ ДПС у Хмельницькій області) звернулось до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Фітоліт" (ТОВ "Фітоліт") про стягнення з відповідача коштів у рахунок погашення податкового боргу в розмірі 613451,32 грн. з рахунків відповідача у банках, обслуговуючого такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення питання.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративний позов суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості поданий до суду до закінчення строку, визначеного ч. 2 ст. 122 цього Кодексу. При цьому, станом на дату прийняття даної ухвали, - 23.12.2024, підстави, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, також не настали.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Частинами 1, 3 ст. 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку.

Відповідно, днем виникнення підстав, що дають позивачу право на пред`явлення заявленої у позові вимоги про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, є закінчення шестимісячного строку для звернення відповідача до адміністративного суду щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, а саме: податкових повідомлень рішень: №0/26131/0406 від 23.10.2024, №0/26132/0406 від 23.10.2024.

Таким чином, зважаючи на приписи ч. 2 ст. 122 КАС України станом на дату подання позову 20.12.2024, ще не закінчився шестимісячний строк для звернення відповідача до адміністративного суду щодо оскарження зазначеного рішення суб`єкта владних повноважень.

Тобто, станом на дату звернення позивача з даною позовної завою у відповідача не сплинув строк для оскарження податкових повідомлень-рішень, на підставі якої заявлено вимогу про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертає увагу, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" (рішення від 04.12.1995 у справі "Белле проти Франції" (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Таким чином, адміністративний позов суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості поданий до суду до закінчення строку, визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України. При цьому, станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали (23.12.2024), підстави, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, також не настали.

Натомість апелянт посилається на положення пунктів 95.1 та 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, якими визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що пункти 95.1 та 95.2 статті 95 Податкового кодексу України не визначають кінцевого строку, з яким пов`язують право контролюючого органу на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу, а лише містить вимогу, що таке стягнення відбувається не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 122 КАС України щодо необхідності надання позивачу строку на оскарження такої вимоги.

Відтак, позивач зобов`язаний дотриматись положень як пунктів 95.1 та 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, так і ч. 2 ст. 122 КАС України та не позбавлений права на повторне звернення до суду після спливу строку для оскарження податкової вимоги, на підставі якої заявлено вимогу про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного ч. 2 ст. 122 цього Кодексу.

Таким чином, у зв`язку з поданням суб`єктом владних повноважень позовної заяви із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, до закінчення строку, визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України, суд першої інстанції обґрунтовано повернув позовну заяву на підставі п. 8 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді вирішенні даного процесуального питання неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 122, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.