Справа № 640/18024/19
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/18024/19

25 серпня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.04.2019 №0-2655, №0-2655, №0-2655, №0-2655, №0-2655, №0-2655, №0-2655, №0-2655, №0096219- 1310-2655, №0-2655, №0-2655, №0-2655, №0-2655, №0-2655.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що контролюючий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення-рішення з розрахованим податком до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

При цьому, в силу положень п.266.10 ст. 266 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Крім того, до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій, однак до жодного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не було додано розрахунок податкового зобов`язання.

Також позивач вказує на те, що як вказано в пп.266.10.3 п.266.10 ст. 266 ПК України, податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Дія цієї норми з вищевикладеним змістом прийнята згідно Закону України від 07.12.2017 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", набула чинності з 01.01.2018.

З огляду на вказане, на переконання позивача, нарахування податкового зобов`язання за 2016 рік є неправомірним та протиправним.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суму міста Києва від 07.10.2019, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

24.10.2019 до Окружного адміністративного суму міста Києва від Головного управління ДФС в м.Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що за даними ГУ ДПС у м. Києві та ІС "Податковий блок" за позивачкою обліковується нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 119,7 кв. м.), нежитлове приміщення АДРЕСА_2 (загальна площа 57,7 кв. м), нежитлове приміщення АДРЕСА_2 (загальна площа 33,4 кв. м), гараж м. Київ вул. Російська, буд.45-в гараж. 16 (загальна площа 20,3 кв. м).

На виконання статті 266 ПК України, ГУ ДФС у м. Києві в автоматичному режимі сформовані податкові повідомлення-рішення №0-2655 на суму 2872,80 грн, № 0-2655 на суму 1154,00 грн, № 0-2655 на суму 668,00 грн, № 0-2655 на суму 5,20 грн, та надіслані за адресою: АДРЕСА_3 рекомендованим листом засобами поштового зв`язку Київ-11 та 10.07.2018 повернувся до ГУ ДФС у м. Києві за закінченням встановленого строку зберігання.

Також вказує, що розрахунок податкового зобов`язання надається до податкового повідомлення-рішення у разі його наявності.

Статтями 1, 2 Закону України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон №2825-ІХ) постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва та утворити Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

За наслідками автоматизованого розподілу судових справ між судами Тернопільський окружний адміністративний суд визначено для розгляду справи №640/18024/19.

Матеріали адміністративної справи №640/18024/19 надійшли на адресу Тернопільського окружного адміністративного суду 27.02.2025 та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд головуючому судді Баб`юку П.М.

Ухвалою судді від 06.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу 640/18024/19. Замінено відповідача в адміністративній справі 640/18024/19 Головне управління ДПС в м.Києві () на правонаступника Головне управління ДПС в м.Києві ().

Постановлено продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження за матеріалами справи, без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Запропоновано учасникам справи у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали, у разі зміни обставин справи, надати суду додаткові пояснення у справі (заяви, клопотання) щодо позовних вимог та заперечень на них.

Додаткові пояснення у справі (заяви, клопотання) щодо позовних вимог та заперечень на них до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові та відзиві на позовну заяву, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, у власності позивача станом на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень перебували нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 119,7 кв. м.), нежитлове приміщення АДРЕСА_2 (загальна площа 57,7 кв. м), нежитлове приміщення АДРЕСА_2 (загальна площа 33,4 кв. м), гараж м. Київ вул. Російська, буд.45-в гараж. 16 (загальна площа 20,3 кв. м).

Контролюючим органом 18.04.2019 прийнято податкові повідомлення-рішення:

№0-2655, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2016 на суму 2601,66 грн, за 2017 на суму 4531,20 грн, за 2018 на суму 7029,02 грн;

№0-2655, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2017 на суму 1793,40 грн, за 2018 на суму 4769,16 грн;

№0-2655, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2018 на суму 3342,32 грн;

№0-2655, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2018 на суму 2148,17 грн;

№0-2655, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2018 на суму 1243,48 грн;

№0-2655, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2018 на суму 7,56 грн;

№0-2655, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2017 на суму 4,87 грн, за 2018 на суму 7,56 грн;

№0-2655, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2016 на суму 3048,14 грн, за 2017 на суму 5308,80 грн, за 2018 на суму 8235,28 грн;

№0096219- 1310-2655, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2016 на суму 1,55 грн, за 2017 на суму 3,07 грн, за 2018 на суму 4,77 грн;

№0-2655, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2016 на суму 3038,49 грн, за 2017 на суму 5292,00 грн, за 2018 на суму 8209,22 грн;

№0-2655, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2016 на суму 2531,38 грн, за 2017 на суму 4408,80 грн, за 2018 на суму 6839,15 грн;

№0-2655, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2016 на суму 1,72 грн, за 2017 на суму 3,00 грн, за 2018 на суму 4,65 грн;

№0-2655, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2016 на суму 333,80 грн, за 2017 на суму 2325,46 грн, за 2018 на суму 3607,36 грн;

№0-2655, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2016 на суму 207,41 грн, за 2017 на суму 1444,94 грн, за 2018 на суму 2241,47 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржила їх в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги, Державна фіскальна служба України прийняла рішення від 20.08.2019, яким залишила податкові повідомлення-рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними позивач звернулася до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 54.3.3. пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 54. 5 статті 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 55.1 статті 55 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 Податкового кодексу податок на майно належить до місцевих податків.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками датку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з п.п. "а" п.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів.

Відповідно до п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла в 2018 році) ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням нільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені з гідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1.5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Згідно з п.п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до п.п. "а" п.п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п.п. 266.10.3 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу (тобто 1095 днів).

При цьому, лише якщо протягом зазначеного строку (1095 днів) контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Тобто, платник звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання (штраф, пеня), а не повністю від сплати податку (основного платежу).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що дія норми пп.266.10.3 п.266.10 ст. 266 ПК України, прийнята згідно Закону України від 07.12.2017 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", набула чинності з 01.01.2018.

На переконання позивача, нарахування податкового зобов`язання за 2016 рік є неправомірним та протиправним.

Проте суд зауважує, що станом на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень п.п. 266.10.3 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України чітко передбачала строки нарахування грошового зобов`язання, а саме 1095 днів, тобто за попередні три роки, в даному випадку 2016-2018 роки.

Також позивач вказує на те, що до жодного оскаржуваного податкового повідомлення -рішення не було додано розрахунок податкового зобов`язання.

Поряд із цим, суд зазначає, що Податковим кодексом України визначено, що розрахунок податкового зобов`язання "може" бути додатком до податкового повідомлення-рішення, отже, не є обов`язковим. При цьому, його відсутність не впливає на законність такого рішення, як і не перешкоджає праву платника податку звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних в порядку ст.266.7.3 Податкового кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем доведено правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень щодо позивача з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України, а тому перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

У зв`язку з тим, що суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову позивача до суб`єкта владних повноважень, а відповідач не подав до суду доказів понесення будь-яких судових витрат, підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України у цій справі відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 25 серпня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, );

Головуючий суддя Баб`юк П.М.