Справа № 420/8186/25
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8186/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду у якому просить визнати протиправними бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач) та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.03.2025 № 1500-0308-8/61773; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 1 від 15.01.2025, видану Фірмою «Промсервіс ЛТД» у формі ТОВ», починаючи з дня виникнення права 11.12.2024 , мотивуючи це тим, що вона отримує пенсію за віком , та подала разом із заявою про призначення пенсії довідку №1 від 15.01.2025 року видану фірмою «Промсервіс ЛТД» у формі ТОВ за період 1995-2000року, проте вказану довідку позивач не прийняв та не врахував, з чим вона не згодна, а дії Відповідача щодо відмови у врахуванні даних цієї довідки для визначення розміру пенсії є протиправними.

Ухвалою від 25.03.2025 р. у справі відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за привалами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

24.03.2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов у якому він вимоги не визнає з підстав того, що зазначена довідка не відповідає вимогам, встановленим у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок № 22-1). Зокрема, довідка не містить відомостей про адресу за якими зберігаються первинні документи та за якою можливо здійснити перевірку таких документів.

Враховуючи те, що відомості, зазначені у довідці про заробітну плату, фактично не підтверджені первинними документами, а провести перевірку таких документів не вбачається можливим, в Головного управління відсутні правові підстави для врахування таких відомостей при обчисленні пенсії Позивача. Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції, чинній на час спірних правовідносин), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Згідно з пунктом 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. Враховуючи те, що здійснити перевірку первинних документі на підприємстві неможливо через відсутність у довідці про заробітну плату адреси зберігання первинних документів та перебуванням підприємства на тимчасово окупованій території, у Головного управління не було правових підстав для врахування заробітної плати за довідкою "Промсервіс ЛТД" № 4 від 06.03.2006 при обчисленні розміру пенсії Позивача.

Ухвалою суду від 09.07.2025 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.

Ухвалою суду від 15.07.2025 року продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши заяви по суті справи, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 1964р.н. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком з 11.12.2024 року.

При зверненні до відповідача за призначенням пенсії позивач подала довідку про заробітну плату позивача №1 від 15.01.2025 року складену Фірмою «Промсервіс ЛТД» у формі ТОВ за період 1995-2000 роки, проте відповідач дані зазначені у довідці не врахував, через не припинення підприємства з 19.10.2006 року за рішенням суду та відсутності передачі документів підприємства на зберігання до Департаменту архівної справи та діловодства ОМР, про що повідомив адвоката листом № 1500-0308-8/61773 від 14.03.2025 року.

Позивач не погодився із оскаржуваним рішенням та звернувся до суду з позовом.

Джерела права та висновок суду.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції, чинній на час спірних правовідносин), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Відповідно до п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно пункту 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відтак, саме на органи Пенсійного фонду України покладено обов`язок щодо здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою для призначення пенсії, та обґрунтованість видачі таких з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.

Згідно з пунктом 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Судом встановлено, що позивач вважає неправомірною не врахування відповідачем довідки Фірми «Промсервіс ЛТД» у вигляді ТОВ від 15.01.2025 року №1.

Згідно відповіді на запит суду №1546708 від 07.07.2025 року з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань Фірма «Промсервіс ЛТД» у формі ТОВ припинено 06.01.2006 року про що внесений запис в Реєстр 19.10.2006 року в зв`язку з визнанням її банкрутом.

Зі змісту спірної довідки №1 вбачається, що вона складена 15.01.2025 року керівником ТОВ Франчук С.В., та в неї зазначено, що довідка видана на підставі розрахунково-платіжних відомостей з нарахування заробітної плати за 1995,1996,1997,1998,1999, 2000роки, які знаходяться за адресою м.Одеса Миколаївська дорога 142.

Проте як зазначено раніше судом дане підприємство припинено в 2006 році та ОСОБА_2 не може бути його керівником в 2025 році та підписувати довідки від імені підприємства в 2025 році, так відсутні жодні докази на підтвердження його повноважень складати та видавати такі довідки з таким змістом.

Також зазначення у довідці №1 від 15.01.2025 року, що документи нібито зберігаються за адресою м.Одеса Миколаївська дорога 142 не підтверджені жодним документом, та за відсутності даних про підприємство, установу в якій зберігаються вказані документи це не дає можливість відповідачу здійснити їх перевірку.

Та як вказує відповідач за перевіреними даними документи від підприємства до Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради на зберігання не передавались.

З аналізу наведених вище положень законодавства слідує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 березня 2018 року по справі № 527/1655/17.

Таким чином, дії відповідача щодо призначення пенсії за віком без врахування заробітної плати по Фірмі «Промсервіс ЛТД» у формі ТОВ за 1995-2000 року є правомірними, оскільки підставою неврахування заробітної плати була саме не можливість проведення перевірки достовірності викладеної в довідці, інформації на підставі первинних документів.

Неможливість проведення відповідачем перевірки первинних документів та відсутність доступу до таких документів не пов`язано з волею позивача, однак така обставина не означає, що відповідач має беззаперечно враховувати при призначенні пенсії довідку про заробітну плату, яка не підтверджена первинними документами, як це передбачено законом, такого висновку дійшов Верховний суд по справі №752/21038/16-а у постанові від 12 червня 2019 року.

Щодо посилання позивача на довідку від 06.03.2006 року суд відхиляє, так як вона не є предметом позову, та позивач не просить суд зобов`язати відповідача врахувати її.

Також суд не приймає як доказ копії платіжних відомостей підприємства, так як вони не містять відміток про вірність їх оригіналу та засвідчення їх вірності підписом та печаткою посадової особи підприємства в якому вони перебували на зберіганні на момент виготовлення копій, та матеріали справи не містять відомостей, що оригінали цих документів передавались посадовими особами ТОВ позивачу, та позивач про це в позові не зазначає.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю відомостей про місцезнаходження первинних документів відповідач не мав змоги провести перевірку довідки від 15 січня 12025 року №1 про заробітну плату за 1995-2000 роки.

Водночас позивач у позові посилається, що ним разом із заявою про призначення пенсії надавалась довідка Фірми «Промсервіс ЛТД» у формі ТОВ від 06.03.2006 року №14 про заробітну плату для обчислення пенсії, яку було повернуто позивачу через нібито невідповідність її форми, та відповідач не спростовує дану обставину у відзиві.

Водночас згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Отже, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.03.2025 № 1500-0308-8/61773 в проведенні перерахунку пенсії позивача, та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням довідки Фірми «Промсервіс ЛТД» у формі ТОВ від 06.03.2006 року №14.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що судом встановлено, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності свого рішення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

П.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139КАС України.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 14.03.2025 № 1500-0308-8/61773.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо врахування до її заробітної плати відомості в період роботи 1995-2000 роки в Фірми «Промсервіс ЛТД» у формі ТОВ за довідкою №14 від 06.03.2006 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 484,48грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач : ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна 83) .

Суддя Е.А.Іванов