Справа № 580/2032/25
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року справа № 580/2032/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2025 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) в особі представника адвоката Грецького Вячеслава Георгійовича з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні та не здійсненні позивачу виплати додаткової винагороди встановленої Кабінетом Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в збільшеному до 100 000,00 грн розмірі за грудень 2023 року та січень, лютий та березень 2024 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в збільшеному до 100 000,00 грн розмірі, а саме: за грудень 2023 року та січень, лютий та березень 2024 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник зазначив, що позивач є військовослужбовцем. У період з грудня 2023 року по квітень 2024 року позивач брав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України в Харківській області Вовчанський напрямок. Однак, за вказаний період отримував додаткову винагороду, визначену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в розмірі 30 000,00 грн. Вважає, що позивач, виконуючи бойові завдання у спірних періодах, набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. Тому відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в збільшеному до 100 000,00 грн розмірі за спірний період відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 168. За захистом прав позивача звернувся до суду.

Відповідач 09.04.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач здійснював бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, згідно яких мав право на отримання щомісяця додаткової винагорода у розмірі 30000 гривень розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань в межах охопленого позовними вимогами часу у наступні періоди: 08.02.2024 - 29.02.2024 (22 днів); 01.03.2024 - 04.03.2024, 09.03.2024 31.03.2024 (27 днів). Позивач у період з 01.12.2023 по 31.12.2023 (31 день) та з 01.01.2024 по 26.01.2024 (26 днів) перебував на лікуванні після поранення та у відпустці для лікування після поранення, яка надає право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень. Період з 27.01.2024 по 06.02.2024 оскільки не містить підстав підтвердження права на отримання додаткової винагороди за даний період. У період охоплений позовними вимогами позивач не виконував відповідні бойові завдання на територіях визначених районами бойових дій, які дають право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000. Вовчанська територіальна громада не входила в зону бойових дій згідно відповідних наказів Головнокомандувача. У зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 03.03.2025 суддя визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновив позивачу строк звернення до суду з цим позовом. Прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

З`ясувавши доводи сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України.

Відповідно до довідки відповідача від 23.05.2024 № 08/221 підтверджено проходження військової служби у відповідача з 11.07.2023 по теперішній час.

Згідно з довідкою щодо нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за період проходження служби з грудня 2023 по березень 2024 року ОСОБА_1 від 04.04.2025 № 444 за вказаний вище період позивач отримав додаткової винагороди з розрахунку 30 000 за місяць на загальну суму 48 887 грн 65 коп, та з розрахунку 100 000 за місяць 183 870 грн 97 коп.

Представник позивача 11.06.2024 звернувся до відповідача з адвокатським запитом щодо надання відповідної інформації про розмір грошового забезпечення у спірному періоді.

Належні, достовірні та допустимі докази щодо надання відповідачем відповіді на вказаний запит в матеріалах справи відсутні.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди встановленої постановою КМУ № 168 у збільшеному до 100 000,00 грн розмірі за спірний період, позивач в особі представника звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон №2232-XII).

Так, відповідно до ч.1 ст.1 вказаного Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок згідно з ч.3 ст.1 Закону №2232-XII включає: підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч.4 ст.2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року №2011-XII, дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

У пункті 1 цієї постанови Уряд установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Приписами пункту 2-1 Постанови № 168, установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

На виконання акта Кабінету Міністрів України Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано: Наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГПро реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 (далі - наказ № 628) (застосовувався з 01.12.2022 по 31.01.2023).

Надалі Міністерством внутрішніх справ України, в підпорядкування якого входить Державна прикордонна служба України, видано:

- наказ Міністерства внутрішніх справ України № 36 Про затвердження порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України від 26.01.2023 року (далі - наказ №36) (застосовувався з 01.02.2023 по 31.05.2023)

- наказ Міністерства внутрішніх справ України № 726 Про затвердження Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України від 01.09.2023 року (далі - наказ №726) (застосовується з 01.06.2023).

Пунктом 2 Наказу № 726 відзначено, що на період воєнного стану додаткова винагорода виплачується, зокрема у розмірі 100 000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Пунктом 3 Наказу № 726 встановлено, що до безпосередньої участі в бойових діях або заходах, здійснення яких передбачає виплату додаткової винагороди, зазначеної в підпункті 1 пункту 2 цих Особливостей, належить виконання військовослужбовцями завдань:

1) безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора:

на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

з вогневого ураження виявлених повітряних цілей;

з ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту або польотів, пов`язаних з вогневим ураженням противника;

з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням;

з усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угруповань військ, інших складових сил оборони, за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

з контррозвідувального забезпечення, що здійснюється органами Держприкордонслужби, які виконують бойові (спеціальні) завдання в умовах безпосереднього зіткнення з противником, а також проведення оперативно-розшукових і контррозвідувальних заходів, негласних слідчих (розшукових) дій в умовах безпосереднього зіткнення з противником;

2) з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника, з бойового чергування та інших завдань екіпажів кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів у районах здійснення заходів, у тому числі поза районами ведення воєнних (бойових) дій.

Згідно з пунктом 8 Наказу № 726 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах та здійснення бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), району участі військовослужбовця в діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, кількості днів участі в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Облік військовослужбовців, які беруть участь у бойових діях або заходах та здійснюють бойові (спеціальні) завдання в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та підготовка проєктів наказів про виплату додаткової винагороди здійснюються штабами органів Держприкордонслужби (п. 9 Наказу № 726).

Відповідно до пункту 12 Наказу № 726, райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.12.2023 № 1062 (застосовується з 09 листопада 2023 року) внесено до наказу № 726 зокрема, такі зміни:

2. На період воєнного стану виплачуються:

1) додаткова винагорода:

у розмірі 100000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що наказом № 726 (з урахуванням змін та доповнень) наведено вичерпний перелік заходів, за умови виконання яких військовослужбовці набувають права на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

Відповідно до ст.1 Закону України Про оборону України бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

В постанові від 05.06.2024 у справі № 200/660/23 Верховний Суд зауважував про те, постановка бойових завдань підрозділам (елементам бойового порядку) здійснюється бойовим наказом, під час ведення бою (дій) або в інших умовах бойової обстановки - бойовим розпорядженням. Зазвичай вони доводяться до командирів підрозділів в усній формі. У бойовому наказі вказується: висновки з оцінювання противника; завдання, які виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій військової частини (підрозділу), а також завдання сусідів і розмежувальні лінії з ними; бойове завдання військової частини (підрозділу) та замисел бою (дій); бойові завдання штатним і доданим підрозділам (елементам бойового порядку); норма витрат ракет і боєприпасів на виконання бойового завдання; місце і час розгортання ОКП (ксП) та напрямок його переміщення, порядок передачі управління; час готовності до виконання завдання та порядок доповіді замислу старшому командиру. У бойовому розпорядженні зазвичай командир вказує: стислі відомості про положення та характер дій противника; завдання, що виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій підрозділів; бойове завдання підпорядкованим підрозділам; час готовності до бою (дій). За необхідності у ньому можуть бути зазначені завдання військової частини (підрозділу), сусідів та інші дані. Бойові (попередні бойові) розпорядження і вказівки, які віддає командир усно, записуються в журнал відданих і отриманих розпоряджень, у якому відображається: дата, час і зміст розпоряджень, спосіб їх передачі або отримання, кому вони передані або повинні бути передані, від кого отримані. Суд зазначив, що обов`язковою умовою отримання спірної додаткової винагороди є підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення). При цьому, для підтвердження такої участі вимагається сукупність інформації, викладеної у наступних документах: бойові накази (бойового розпорядження); журнали бойових дій, журнали ведення оперативної обстановки, бойового донесення або постової відомості; рапорти (донесення) начальника (командира) відповідного підрозділу.

У цій справі, з метою дослідження вказаних обставин суд витребував у військової частини НОМЕР_1 : бойові накази (бойові розпорядження); журнали бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнали) або журнали ведення оперативної обстановки або бойові донесення або постові відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь позивача (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань; довідку про грошове забезпечення позивача.

На виконання вимог ухвали суду відповідач надав до суду: витяги з кадрових наказів; витяги з рапортів щодо виплати додаткової винагороди; витяги з наказів про виплату додаткової винагороди; довідку щодо нарахованої та виплаченої додаткової винагороди № 444 від 04.04.2025; накази Головнокомандувача Збройних Сил України; довідку військової частини НОМЕР_1 № 04.4./23899/25-ВН від 25.03.2025; рапорт позивача від 17.02.2024 про виплату додаткової винагороди внаслідок поранення; витяг з наказу НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону від 26.12.2023 № 299-ВВ.

Зі змісту вказаних документів суд встановив, що позивач здійснював бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а саме у період з 08.02.2024 по 29.02.2024 (22 дні) та з 01.03.2024 по 04.03.2024, з 09.03.2024 по 31.03.2024 (27 днів), згідно яких мав право на отримання щомісяця додаткової винагорода у розмірі 30000 гривень розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Вказані виплати здійснені на підставі наказів про виплату додаткової винагороди № 429-ОС від 08.04.2024, № 504-ОС від 18.04.202, що також підтверджується витягами з рапортів коменданта першої прикордонної комендатури швидкого реагування грудня 2023 березень 2024.

Позивач у період з 01.12.2023 по 31.12.2023 (31 день) та з 01.01.2024 по 26.01.2024 (26 днів) перебував на лікуванні після поранення та у відпустці для лікування після поранення, яка надає право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень, що підтверджується відповідними рапортами, витягом з наказу НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону від 26.12.2023 №299-ВВ, витягом з наказу про виплату додаткової винагороди №198-ОС від 27.02.2024.

Так, згідно з довідкою щодо нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за період проходження служби з грудня 2023 по березень 2024 року ОСОБА_1 від 04.04.2025 № 444 позивач отримав додаткової винагороди з розрахунку 30 000 за місяць на загальну суму 48 887 грн 65 коп, та з розрахунку 100 000 за місяць 183 870 грн 97 коп.

Крім того, щодо твердження представника позивача у позовній заяві про те, що ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, суд врахував, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні, як про це зазначено вище, та отримав відповідну виплату. Тобто, представник у позовній заяві вказав неправдиву інформацію. При цьому, представник позивача не вказав, у який безпосередній діях, передбачений Особливостями, позивач брав участь.

Також суд звертає увагу, що у спірний період (з грудня 2023 року по березень 2024 року) згідно наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 листопада 2023 року №301, від 01 грудня 2023 року №341, від 01 січня 2024 року №2, від 01 лютого 2024 року №42, від 01 березня 2024 року №82, від 01 квітня 2024 року №121, від 01 травня 2024 року №170 територія Вовчанської територіальної громади Чугуївського району Харківської області не була включена до районів ведення воєнних (бойових) дій, що виключає у спірному випадку можливість поширення на позивача положень підпункту 1 пункту 2 Особливостей.

Оскільки під час розгляду справи не встановлено наявності доказів та документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії у спірний період, суд дійшов висновок щодо відсутності підстав для нарахування позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000 грн, з огляду на відсутність належним чином оформленої інформації щодо безпосередньої участі позивача у цей період у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

У подібній категорії справ Верховний Суд у рішення від 05.08.2024 у справі №200/4100/23, від 05.12.2024 у справі №120/4135/23 акцентували на необхідності підтвердження виконання безпосередній бойових завдань сукупністю первинних документів і загальної довідки щодо такої участі не достатньо.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги.

Надавши оцінку наявним в матеріалах справи письмовим доказам суд дійшов висновку, що позивач не надав доказів на підтвердження його безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів за спірний період, а тому позовні вимоги є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складений 20.08.2025.

Суддя Алла РУДЕНКО