Справа № 280/3268/21
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 серпня 2025 року о 09 год. 35 хв.Справа № 280/3268/21 СН/280/36/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Чернової Ж.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатченко В.Д.,

представника відповідача - Міщенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «КВІК» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішеня

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Квік» звернулось із позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.01.2021 №1.

В обґрунтування позову посилалось на те, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем норм Податкового кодексу України внаслідок нереальності господарських операцій з ТОВ «Біта Мюзік», ТОВ «Рейд Про», ТОВ «Фітч Фермс Пром», ТОВ «Тепловозремсервіс» та надходження товару з джерела невідомого походження, що викладені в акті документальної позапланової виїзної перевірки, є безпідставними з огляду на документальне підтвердження таких операцій первинними документами. Зазначає, що стосовно реальності відповідних господарських операцій, за якими відбулося формування податкового кредиту та витрат, підприємством надавались до перевірки належним чином оформлені первинні та інші документи. Водночас, податковий орган нереальність операцій обгрунтовує саме інформацією щодо третіх осіб контрагентів позивача, до яких підприємство не має жодного відношення. Вважає, що за умови наявності у позивача всіх належним чином складених документів первинного обліку, що підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, підприємством було правомірно сформовано податковий кредит та відображено витрати за такими господарськими операціями. З огляду на вказане, вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач адміністративний позов не визнав, в обґрунтування своїх заперечень зазначив про те, що перевіркою встановлено, що протягом перевіряємого періоду позивач здійснював господарські взаємовідносини з ТОВ «Біта Мюзік», ТОВ «Рейд Про», ТОВ «Фітч Фермс Пром», ТОВ «Тепловозремсервіс» з надання послуг, що не спрямовані на настання реальних правових наслідків. Про вказані обставини свідчить зокрема те, що з аналізу даних ЄРПН, фінансово-господарської діяльності постачальників контролюючим органом встановлено відсутність необхідних умов для ведення господарської діяльності, відсутність власних основних фондів, власних виробничих активів, власних складських приміщень, транспортних засобів у необхідній кількості, відсутність ведення бухгалтерського обліку на підприємствах-контрагентів позивача. Тобто, на думку контролюючого органу, позивачем не було реалізовано належним чином принципи належної обачливості при виборі контрагентів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року позовні вимоги задоволено, яке залишено в силі Постановою Третього апеляційного адміністративнгго суду від 07.06.2022.

Постановою Верховного суду від 19.10.2023 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2022 року скасовані, а справу направлено до Запорізького окружного адміністративного суду на новий розгляд.

Ухвалою від 07.11.2023 адміністративну справу №280/3268/21 прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами загального провадження. Підгоотовче засідання призначено на 17.11.2023. Підготовче судове засідання 17.11.2023 відкладено на 30.11.2023. В підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 11.01.2024. Ухвалою від 11.01.2024 підготовче судове засідання відкладено до 18.01.2024. 18.01.2024 ухвалою продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи до 08.02.2024. В судовому засідані оголошено перерву до 22.02.2024. В судовому засіданні оголошено перерву до 07.03.2024. В судовому засіданні оголошено перерву до 28.03.2024. В судовому засіданні оголошено перерву до 18.04.2024. За неодноразовим клопотанням позивача, ухвалою суду від 18.04.2024 зупинено провадження по справі до 20.12.2024. Ухвалою суду від 20.12.2024 продовжено термін зупинення провадження у справі до 19.06.2025. В судовому засіданні оголошено перерву до 07.07.2025. В судовому засіданні оглошено перерву до 24.07.2025. В судовому засіданні 24.07.2025 було здійснено закриття підготовчого провадження, розпочато судовий розгляд справи по суті та оголошено переву до 07.08.2025 для прийняття рішення по справі.

В судовому засіданні 07.08.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом установлено наступне.

У період з 09.12.2020 по 15.12.2020 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МЗ «Квік» з питання дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, про що складено акт №3905/08-01-07-01/38284929 від 22.12.2020.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «МЗ «Квік» вимог пп.14.1.36, пп.14.1.156, пп.14.1.181, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість за вересень 2020 року, (в т.ч. що зараховується до складу наступного звітного періоду), на суму 390 698 грн.

Обґрунтовуючи висновок про порушення позивачем податкового законодавства, контролюючий орган послався на придбання товарів (послуг) у ризикових контрагентів ТОВ «Біта Мюзік», ТОВ «Рейд Про», ТОВ «Фітч Фермс Пром», ТОВ «Тепловозремсервіс» та надходження товару з джерела невідомого походження.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, ТОВ «МЗ «Квік» надало свої заперечення (вих. № 008-01/2021 від 13.01.2021), на які контролюючий орган надав відповідь (вих. № 2167/6/08-01-07-01-10 від 21.01.2021), залишивши висновки акту перевірки без змін.

01.02.2021 позивачем отримано податкові повідомлення-рішення від 26.01.2021 №1 форма «В4», якими зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 390698,00грн та №1 форма «ПН» застосовано штраф в розмірі 3400,00грн за недотримання реєстрації податкової накладної на суму ПДВ 131462,40 грн.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення неправомірними, ТОВ «МЗ «Квік» звернулося зі скаргою (вих. № 045-02/2021 від 10.02.2021) до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України від 12.04.2021 № 8201/6/99-00-06-01-03-06 про результати розгляду скарги, скаргу ТОВ «МЗ «КВІК» задоволено частково, залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 26.01.20201 № 1 та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 26.01.2021 № 1.

Правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 26.01.2021 №1 є предметом судового розгляду в даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що предметом перевірки податкового органу стали господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Біта Мюзік», ТОВ «Рейд Про», ТОВ «Фітч Фермс Пром», ТОВ «Тепловозремсервіс».

В постанові Верховного суду, якою судові рішення попередніх інстанцій скасовано, встановлено, що судами попередніх інстанцій досліджувались ряд договорів на придбання товарів та послуг. У пункті 67 суд наголошує, що при оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників господарських операцій, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.

З наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи попередні судові рішення та висновки, які містяться в постанові ВС, судом установлено наступне.

Щодо правовідносин, які виникли між позивачем та ТОВ «Біта Мюзік».

ТОВ «МЗ «Квік» укладено з ТОВ «Біта Мюзік» () договір №250920-01 від 25.09.2020. Відповідно до умов якого встановлено, що замовник (ТОВ «МЗ «Квік») доручає і оплачує, а виконавець (ТОВ «Біта Мюзік») зобов`язується надати послуги з технічного забезпезпечення сценічним, звуковим, світловим та відео обладнанням, а також технічний супровід, включаючи доставку, роботи з монтажу та демонтажу обладнання, яке функціонуватиме в рамках заходу замовника «Бізнес форум Стратегія розвитку 2021», який проводитиметься 26-27 вересня 2020 року. Виконавець зобов`язався виконати роботи та надати послуги технічного забезпечення обладнанням та технічного супроводу заходу замовника, згідно специфікації І, що є невід`ємною частиною договору.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем було надано: договір №250920-01 від 25.09.2020, специфікацію 1 до договору, наказ від 21 вересня 2020 року №0921.1, рахунок на оплату № 26 від 25 вересня 2020 року, акт надання послуг від 27 вересня 2020 року № 8, податкову накладну № 2 від 27 вересня 2020 року, платіжне доручення № 9378 від 05 жовтня 2020 року. Виписана ТОВ «Біта Мюзік» податкова накладна №2 від 27 вересня 2020 року зареєстрована 16 жовтня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В ході проведення перевірки надано акт наданих послуг №8 від 27.09.2020, відповідно до якого підприємством ТОВ «Біта Мюзік» надано послуги з технічного забезпечення сценічним, звуковим, світловим та відео обладнанням замовника 26-27 вересня 2020. Загальна вартість послуг скалала 788 774,40грн в т.ч. ПДВ 131 462,40грн. Суму податкового кредиту включена до декларації з ПДВ за вересень 2020року.

Верховним судом зазначено, що доводячи відсутність реального змісту операцій між позивачем і ТОВ «Біта Мюзік», контролюючий орган посилався на відсутність доказів, що послуги отримані від ТОВ «Біта Мюзік» (послуги з технічного забезпечення сценічним, звуковим, світловим та відео обладнанням, а також технічний супровід, включаючи доставку, роботи з монтажу та демонтажу обладнання) пов`язані з господарською діяльністю підприємства позивача (п.90).

Також, при цьому не перевірено якими силами та засобами надавались оспорювані послуги, хто виступав їх конкретними виконавцями, яким чином позивач здійснював контроль за станом виконання відповідних робіт (п.92).

Як вже зазначалося в судових рішеннях, проведення заходу відбувалось за адресою: вул.Новобудов, 5 у м. Запоріжжя, що було передано позивачу в безоплатне користування на підставі договору позички № 0401.2 від 01 квітня 2019 року (арк.спр.17-18 т.ІІ).

Відповідачем зазначено, що позивачем не доведено яким чином розважальна частина відноситься до господарської діяльності підприємства. Позивачем не надано ніяких документів, які б розкривали зміст вказаного заходу, які послуги технічного забезпечення обладнання проводилися, яке обладнання використовувалося, де проводився монтаж обладнання та якого обладнання, який технічний персонал виконував роботи, чи ознайомлені були працівники підрядника з правилами техніки безпеки та охорони праці, план проведення заходу, які саме заходи проводилися та підтвердження їх пов`язаності з господарською діяльністю позивача.

Також, відповідач звертає увагу, що за наявною на час перевірки інформацією ТОВ «Біта Мюзік» знаходиться на податковому обліку у ГУ ДПС у м.Києві, основний вид діяльності надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, в електронних базах даних ДПС відсутня інформація підтверджуюча наявність в період взаємовідносин з набуття в оренду нежитлових приміщень послуг оренди транспортних засобів, послуг опалення та водо, тепло постачання.

В своїх поясненнях позивач зазначив, що зазначений захід було запроваджено з метою ознайомлення працівників підприємства з проміжковими підсумками роботи за 2020 рік та висвітлювання подальших планів діяльності підприємства (оскільки планувалося здійснити запуск нової лінії виробництва), ознайомлення з трендами розвітку, представлені свіжі підприємницькі кейси. Також, поділилися знаннями про сучасні та дієві бізнес-інструменти у сфері маркетингу, масштабування бізнесу та інвестицій. В судовому засіданні, представнця позивача зазначила, що захід проводився на майданчику, оскільки погода у вересні дозволяє проводити дані заходи на свіжому повітрі, без додаткових затрат на оренду необхідного приміщення. Також, пояснила, що на підприємстві позивача на той час працювало більш ніж 60 людини та була необхідність ознайомити їх з новими тендеціями виробництва, підняти корпоративний дух, налагодити професійни стосунки у колективі та, що найважливіще підвищити кваліфікацію працівників. Звернула увагу на той факт, що підприємство має декілька робочих приміщень в різних районах та відповідно працівники не можуть мати достанього спілкування поміж собою. Окрім того, представниця позивача звернула увагу, що такі заходи є необхідною частиною загального робочого процесу та мають своє відображення як в державних органах так і в приватних компаніях.

Відносно зауважень відповідача стосовно ненадання на перевірку документів стосовно того, яке саме обладнення використовувалося та які послуги технічного забезпечення обладнення проводилися, позивач пояснив, що дане твердження спростовується наданими позивачем документами, а саме специфікації до договору (арк.спр.18-19 т.ІІ), в якому конкретно зазначені всі наявні позиції, тому окремого підтвердження використання не потребує, оскільки при підписанні специфікації сторонами було обговорено залучення необхідного обладнання.

Стосовно виду діяльності ТОВ «Біта Мюзік», позивач пояснив, що заявлений вид діяльності не спростовує вид наданих послуг (надання в оренду інших машин). Крім того, відповідно до платіжного доручення №9378 від 05.10.2020 (арк.спр.21 т.ІІ), призначення платежу зазначено, як оплата за послуги із забезпечення заходу 26-27 вресня 2020 у сумі 657312,00грн, ПДВ 20% 131462,40грн.

Оглянувши докази та пояснення, які надані сторонами до позовної заяви та заперечень на позов, суд погоджується з позицією позивача, враховуючи наступне.

Як вбачається з пояснень сторін та встановлено податковою перевіркою, між позивачем та гр. ОСОБА_1 було укладено договір позички №0401.2 (безоплатного користування приміщенням) від 01.04.2019, згідно якого ТОВ «МЗ «Квік» орендує нежитлове приміщення площею 441,6кв.м. по вул.Новобудов, 5 у м.Запоріжжі, склад літ.Е, інв.№210/1100008, враховуючи пролонгацію договору, термін дії до 31.03.2021. Як пояснив представник позивача, спірний захід проходив на майданчику перед орендованим приміщенням. Суд приймає пояснення позивача, що даний захід було необхідно провести враховуючи запланований керівництвом намір запровадити нову лінію виробництва. Також, була необхідність у спілкуванні керівництва та працівників, працівників поміж собою, враховуюче те, що такої можливості окрім як провадження спеціального заходу не має, оскільки підприємство має декілька виробничих приміщень в різних районах міста. Крім того, необхідність проведення таких заходів полягає у піднятті «корпоративного духу» та є сталою практикою впровадження як у мирових корпораціях так і у відчизняних підприємствах та організаціях. Надати докази прямої залежності проведення цього заходу та його подальшого впливу на якість та кількість виробництва не можливо. Проте, суд вважає, що необхідність проведення цього заходу було нагальною потребою підприємства позивача, враховуючи ті обставини, які були описані раніше.

Розглядаючи справу, судом також досліджувалися доводи щодо наявності у ТОВ «Біта Мюзік» належної кількості працівників, доказів доставки необхідного обладнання та специфіка діяльності підприємства.

Враховуючи надані позивачем докази та пояснення, суд, вважає, що позивачем доведено сам факт проведення спірного заходу. Пунктом 1 договору про надання послуг, сторони домовилися, що замовник (ТОВ «МЗ «Квік») доручає та оплачує, а виконавець зобов`язується надати послуги з технічного забезпечення сценічним, звуковим, світловим та відео обладнанням, а також технічний супровід, включаючи доставку, роботи з монтажу та демонтажу обладнання, яке функціонуватиму в рамках заходу замовника «Бізнес форум «Стратегія розвитку 2021». Тобто, відповідно до договору, виконавець взяв на себе повну організацію та проведення цього заходу, відповідно у підприємства позивача не має необхідних доказів транспортування, монтажу та демонтажу залученого обладнання.

Суд звертає увагу, що відповідно до даних податкової на час проведення перевірки, ТОВ «Біта Мюзік» () зареєстровано 12.07.2002, знаходиться на обліку ГУ ДПС у м.Києві, за даними, які наявні в реєстрі на час розгляду справи, дане підприємство існує на теперешній час. Судом установлено, що в мережі інтернет у наявності є декілька сторінок з рекламою даного підприємства, з яких вбачається, що «Компанія «Біта Мюзік» () надає комплексне технічне забезпечення масових заходів концертів, фестивалей, шоу-програм, виставкових та спортивних заходів, PR-акцій». Тобто, сумнів, що це підприємство може фактично надавати ці види послуг, суд вважає недоведеним. Посилання відповідача на відсутність у ТОВ «Біта Мюзік» необхідних транспортних засобів як у власності так і в оренді, не може впливати на відсутність доведеності доводів позивача, оскільки вказане є зоною відповідальності підприємства виконавця (ТОВ «Біта Мюзік»), а не підприємства замовника. Наявність недостатньої кількості офіційно оформлених працівників також не є прямим доказом неможливості надавати ці види послуг, оскільки можливий тимчасовий найм необхідних спеціалістів чи неофіційне працевлаштування (це є зоною відповідальності ТОВ «Біта Мюзік») тощо. Позивач зазначає, що ним було замовлено «повний пакет послуг» та відповідно, як замовник послуги, він не володів інформацією щодо кількості робітників, наявності приміщень та автотранспорту на підприємстві виконавця послуг.

Також, актом перевірки встановлено, що відсутній акт декларування ТОВ «МЗ «Квік» податкових зобов`язань з податку на додану вартість та реєстрації в ЄРПН податкових накладних. В порушення п.201.1, п.201.8, п.201.10 ст.201 ПК (не проведення реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних) позивачу було нараховано штрафні санкції на суму 131 462,40грн.

Суд наголошує на тому, що відповідно до наданого платіжного доручення №9378 від 05.10.2020 (арк.спр.21 т.ІІ), призначення платежу зазначено, як оплата за послуги із забезпечення заходу 26-27 вресня 2020 у сумі 657312,00грн, ПДВ 20% 131 462,40грн. Виписана податкова накладна №2 від 27.09.2020 була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (арк.спр.36 т.ІІ) на підставі цього, керуючись п.201.10 ст.201 ПК України, ТОВ «МЗ «Квік» було включено до податкового кредиту суму за цією податковою накладною.

Щодо інших контрагентів позивача: викладені в акті перевірки висновки про порушення позивачем податкового законодавства мотивовані тим, що позивачем було неправомірно сформовано податковий кредит по господарських операціях із зазначеними контрагентами, що призвело до його заниження, оскільки не підтверджується походження товарів, які придбавались у зазначених суб`єктів господарювання, по ланцюгу постачання відсутні підприємства-виробники даної продукції. За даними автоматизованої інформаційної системи Податковий блок виявлено ряд негативних фактів, які свідчать про неможливість здійснювати фінансово-господарську діяльність суб`єктами господарювання, що залучені до поставки цих ТМЦ. Товарно-транспортні накладні оформлені з порушенням та не містять обов`язкової інформації. Надаючи оцінку вказаним доводам контролюючого органу, суди їх відхилили, вказавши про ненадання відповідачем доказів на підтвердження його доводів.

Верховним судом встановлено, що в судових рішеннях лише зазначено про укладання договорів між позивачем та його контрагентами, натомість судами не надано правову оцінку змісту укладених угод між позивачем та його контрагентами та не досліджено обставин фактичного виконання вказаних угод. Крім того, позивачем взагалі не надано до суду податкові накладні, документи складського обліку придбаної продукції (п.п.71-73 постанови ВС).

При новому розгляді справи, судом досліджувалися обставини фактичного виконання угод. Судом було встановлена необхідність допитати свідка ОСОБА_2 (головний технолог), який здійснював контроль за станом виконання робіт та отриманням товару на підприємстві позивача, оскільки журналів складского обліку на підприємстві не велося. Як встановлено судом, головний технолог здійснював замовлення необхідного обладнення чи запасних частин, потім після отримання, ним здійснювався розподіл по цехам (приміщенням) отриманих товарів в зв`язку з виробничою необхідністю. Всі документи, які б свідчили про отримання, доставку товарів ним здавалися до бухгалтерії. В зв`язку з тим, що ОСОБА_2 проходить службу у складі ЗСУ, він не мав можливості прибути до залу судового засідання, тому судом було прийнято рішення здійснити зупинення провадження по справі. В подальшому, враховуючи тривалий строк військової служби свідка, судом було поновлено провадження та вирішено розглядати справи за наявними у справі доказами.

Щодо правовідносин, які виникли між ТОВ «МЗ «Квік» та ТОВ «Фітч Фермс Пром».

Актом перевірки встановлено документальне оформлення ТОВ «МЗ «Квік» фінансово-господарських операцій з придбання комплектуючих у контрагента постачальника ТОВ «Фітч Фермс Пром» () за вересень 2020 року на суму ПДВ 110 056,60грн, згідно укладеного договору поставки №0716.1 від 16.07.2020 та зареєстрованих податкових накладних за вересень 2020 року. Суми податку на додану вартість до податкового кредиту за вересень 2020, відповідають даним декларації з податку на додану вартість та даним ЄРПН. Розбіжності даних баз АІС по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі котрагентів в період, який перевірявся відсутні.

Проведеним аналізом комп`ютерних автоматизовавних інформаційних систем та АРМів: ІТС «Податковий блок», Архів електронної звітності, Єдиний реєстр податкових накладних, встановлено у ТОВ «Фітч Фермс Пром» відсутність необхідних трудових ресурсів, технічного та кваліфікованого персоналу, що необхідний для здійснення господарської діяльності. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідачем встановлено, що у ТОВ «Фітч Фермс Пром» та ТОВ «Рейд Про» нерухоме майно відсутнє. Також, аналізом ЄРПН не встановлено проведення фінансово-господарських операцій з набуття в оренду нежитлових приміщень, отримання послуг транспортних засобів, послуг з опалення тощо. Оскільки оформлення реалізації товару проведено по ланцюгу одним днем, встановити виробника/імпортера та факт походження товару неможливо.

На підставі вказаного, відповідачем зроблено висновок щодо неможливості здійснення ТОВ «Фітч Фермс Пром» та ТОВ «Рейд Про» фінансово-господарських операцій.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що між позивачем (покупець) та ТОВ «Фітч Фермс Пром» (постачальник) було укладено договір поставки №0803.3 від 03.08.2020, за яким постачальник зобов`язаний у порядку та строки, встановлені договором, передати у власність покупця, надалі «товар», а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених цим договором (арк.спр.69-70 т.І).

Відповідно до п. 2.1 договору поставка товару за цим договором здійснюється у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс 2010», на умовах EXW Склад Постачальника: Донецька обл., 87512, м. Маріуполь, Запорізьке шосе, 9.

На підтвердження виконання умов договору позивачем було надано: рахунки фактури №29 від 01.09.2020, №30 від 01.09.2020; видаткові накладні №29 від 01.09.2020, №30 від 01.09.2020; платіжні доручення від 14.09.2020 №9250, від 15.09.2020 №9260, від 25.09.2020 №9314 (арк. спр.71-72, 75 т.І).

Виписані ТОВ «Фітч Фермс Пром» податкові накладні №29 від 01.09.2020 та №30 від 01.09.2020 зареєстровані 23.09.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, перевіркою встановлено документальне оформлення ТОВ «МЗ «Квік» фінансово-господарських операцій з придбання товару (запчастини та обладнання) у контрагента постачальника ТОВ «Трейд Про» () за вересень 2020 на сум ПДВ 120 937,00грн.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (покупець) та ТОВ «Рейд Про» (постачальник) було укладено договір поставки №0916.1 від 16.09.2020 (арк.спр.54 т.І), відповідно до якого ТОВ «Рейд Про» постачає позивачу товари, зазначені в рахунках-фактурах №307 від 16.09.2020, №308 від 16.09.2020, №309 від 16.09.2020 (арк.спр.55-57 т.І).

На підтвердження виконання умов договору позивачем було надано: видаткові накладні №307 від 16.09.2020, №308 від 16.09.2020, №309 від 16.09.2020 (арк.спр.55-57 т.І), платіжні доручення №9430 від 16.10.2020, №9591 від 12.11.2020 (арк.спр.59 т.І).

Виписані ТОВ «Рейд Про» податкові накладні №307 від 16.09.2020, №308 від 16.09.2020 та №309 від 16.09.2020 зареєстровані 12.10.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд звертає увагу, що позивач займається виробництвом та ремонтом обладнання, спірне куплене обладнання входить до складу виробленої продукції, а при наданні послуг з ремонту реалізовувалося як необхідні комплектуючі чи запасні частини. Враховуюче те, що досліджується один місяць (вересень 2020), рух товару здійснювався від позивача до його контрагентів починаючи з вересня 2020 року, що підтверджується наданими позивачем договорами поставок, видатковими накладними, паспортами якості виробника (підприємство позивача), платіжними дорученнями, рахунками на оплату, товарно-транспортними накладними (арк.спр.76-122, 137-177 т.І), також позивачем надавалися послуги з ремонту лінійного обладнання локомативів (арк.спр.123-136 т.І). Оскільки, як зазначалось раніше, позивачем не здійснювався складський облік, проте облік придбаного товару та наданих послуг проводиться в оборотно-сальдових відомостях, позивачем були надані до суду відповідні оборотно-сальдові відомості по рахунку 201 за вересень-листопад 2020р., оборотно-сальдову відомість по рахунку 207 за вересень-листопад 2020р., оборотно-сальдову відомість по рахунку 231 за жовтень-листопад 2020р. (арк. спр.230-270 т.ІІІ, арк.спр.1-26 т.ІV). Списання використаного матеріалу здійснювалось виробничими актами списання сировини і матеріалів, які також містяться в матеріалах справи. Суд звертає увагу, що при перевірці відповідачем не було встановлено нереальність господарських операцій з поставки чи надання послуг з боку позивача своїм контрагентам чи відсутність спірного обладнання на виробництві підприємства позивача.

Перевіркою встановлено (стр.16, 21 акту перевірки), що згідно наданих ТТН щодо транспортування товару від ТОВ «Рейд Про» (пункт навантаження: м.Маріуполь, пл.Машинобувників, 1) та від ТОВ «Фітч Ферм Пром» (пункт навантаження: Донецька обл., м.Маріуполь, Запорізьке шосе, буд.9) до ТОВ «Квік» (пункт розвантаження: м.Запоріжжя, вул.В.Стуса, 8-а), що перевізником є ФОП ОСОБА_3 , для перевезення використовувалися транспортні засоби:

ДАФ з державним номером НОМЕР_1 без причепу, водій ОСОБА_4 (ТОВ «Рейд Про») 16.09.2020 - товарно-транспортна накладна №307 від 16.09.2020 (арк.спр.88 т.І);

МАЗ з державним номером НОМЕР_2 , 01.09.2020, водій ОСОБА_5 (ТОВ «Фітч Фермс Пром») - товаро-транспортна накладна №29 від 01.09.2020 (арк.спр.73-74 т.І).

В ході проведення перевірки було надіслано запити до ГУ НП у Запорізькій області щодо отримання інформації з електроних систем відеоконтроль ІП «Гарпун» щодо руху транспортних засобів, вказаних транспортнихї засобів. З отриманої відповіді (лист №2402/2/01-2020 від 20.10.2020) вбачається, що в ІП «Гарпун» не міститься інформації про пересування автошляхами України зазначених ТЗ. З цієї інформації податковий орган зробив висновок, що зазначені траспортні засоби не здійснювали перевезення в ці дні, тобто доказів поставки товару не існує.

Проте, як зазначено позивачем та відповідно до наявних доказів у справі, у зазначеному листі-відповіді відсутня будь-яка інформація щодо транспортного засобу з державним номером НОМЕР_2 . Також, у запиті відповідача відсутня запитувана інформація щодо руху транспортних засобів з державними номерами НОМЕР_2 01.09.2020, НОМЕР_1 16.09.2020.

Позивач також звертає увагу, що в подальшому відповідачем було отримано листа від ГУ НП у Запорізькій області №3038/2/01-2020 від 21.12.2020, в якому повідомлялося про наявність доказів руху запитуваних транспортних засобів у відповідні дати.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не встановлено фактів на які він посилається в акті перевірки.

Інших зауважень щодо наявності сумнівів відносно здійснення транспортування в акті перевірки не має. Проте, в наявних в матеріалах справи пояснень відповідача зазначено, що відповідно до договорів поставки товару та товарно-транспортних накладних на перевезення отриманого товару є неспівпадіння адрес, які зазначені в договорі (як юридична адреса) та пункту отримання товару (як місце зберігання товару). Відповідно до наявної у відповідача інформації, у підприємств постачальників складських приміщень чи іншого нерухомого майна ані на праві власності, ані на праві оренди не має. Тому, представник відповідача стверджує, що це доводить факт відсутності товару у контрагентів позивача. Крім того, відповідно до наданих до перевірки рахунків-фактур та актів здачі-прийняття робіт щодо транспортних послуг, зазначено, що транспортні послуги надані по маршруту м.Маріуполь м.Запоріжжя, без зазначення адреси перевезення товару, що виключає можливість підтвердження маршруту перевезення саме зі складу постачальника.

Суд вважає твердження відповідача хибними, оскільки по-перше: адреса зазначена в договорі є юридичною адресою, за якою зареєстроване підприємство і вона не обов`язково може співпадати з адресою виробництва чи складів підприємства, по-друге: наявна інформація у базі даних податкової щодо права власності чи користування не може вміщувати вичерпну інформацію, суд звертає увагу, що відповідачем не було досліджено це питання в повній мірі (не зроблено запитів до підприємств котрагентів, до податкового органу за місцем знаходження тощо) наявна у відповідача інформація не може в повній мірі свідчити про наявність чи відсутність необхідних приміщень, а в подальшому і спірного товару; по-третє: рахунки-фактури та акти прийому виконаних робіт якщо і оформлені з помилками, то це є взаємовідносини між позивачем та перевізником з приводу здійснення оплати за надані послуги, та вся необхідна інформація, яка повина бути щодо перевезення товару міститься в ТТН.

Щодо фінансово-господарських операцій з ТОВ «Тепловозремсервіс». В постанові ВС не міститься окремого зауваження щодо цього підприємства, проте за загальним висновком вбачається, що судом повино бути досліджено не лише наявність відповідних первиних документів, але й встановити обставини щодо руху товару, його транспортування, наявність умов для здійснення господарських операцій.

З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ «Тепловозремсервіс» (постачальник) була укладена усна угода на поставку товару, на виконання якої було здійснено три поставки поставки товару 09.09.2020, 22.09.2020, 29.09.2020 та 16.10.2020, що підтверджено наступними документами: рахунки-фактури, видаткові накладні, сертифікат якості, платіжні доручення та оборотно-сальдова відомість по рахунку 631.

Як вже було зазначено, контролюючим органом виявлено розбіжності між даними банківських виписок та даних по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» в сумі 9792 грн. Однак, з матеріалів справи встановлено, що 9792 грн це авансовий платіж по рахунку №СФ-0000131 від 30.09.2020, на який ТОВ «Тепловозремсервіс» було виписано податкову накладну №16 від 30.09.2020 та зареєстровано її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зазначений платіж підтверджується платіжним дорученням від 30.09.2020 №9341. Вказана сума відображена позивачем на субрахунку 371 «Розрахунки за виданими авансами». При цьому, відвантаження товару фактично відбулось у жовтні 2020 року, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 за жовтень 2020 року та видатковою накладною №РН-0000094 від 16.10.2020. Решта суми по рахунку №СФ-0000131 від 30.09.2020 була сплачена позивачем 27.11.2020 платіжним дорученням №9693.

Таким чином, доводи відповідача про наявність розбіжностей між даними банківських виписок та даних по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» в сумі 9792 грн належними доказами не підтвердились.

Відповідач зазначає, що позивачем надано для перевірки лише одну квітанцію ТОВ «Нова пошта» від 09.09.2020 до видаткової накладної від 09.09.2020 №РН-0000074. Щодо підтвердження факту постачання інших товарів ТТН до перевірки не надано. Вказане доводить те, що у позивача відсутній доказ поставки товарів, а відповідно є сумніви щодо реальності здійснення господарських операцій.

Судом приймаються доводи позивача яким зазначено, що умови кожної поставки оговорювалися окремо перед поставкою. Окрім постаки за допомогою ТОВ «Нова пошта», поставки товарів здійснювалися транспортом постачальника ТОВ «Тепловозремсервіс», тому на підприємстві позивача відсутні необхідні ТТН.

Позивачем було зроблено запит до ТОВ «Тепловозремсервіс» щодо наявності необхідних приміщень та обладнання, яке підтверджує можливість зайняття основним видом діяльності. До матеріалів справи долучено докази, що ТОВ «Тепловозремсервіс» для виробництва продукції орендує обладнання, виробничі та складські приміщення за адресою: м.Харків, вул.Основ`янська, 55 за договорами оренди приміщень №№1,2 від 01.02.2019 (арк.спр.207-208, 210-211 т.ІІІ), договір орендни обладнання №3 від 01.02.2019 (арк.спр.208-209 т.ІІІ), що спростовує твердження представника відповідача стосовно відсутності у ТОВ «Тепловозремсервіс» необхідних приміщень (відповідно до наявної інформації з податкового обліку).

Викладені в акті перевірки висновки про порушення позивачем податкового законодавства мотивовані тим, що позивачем було неправомірно сформовано податковий кредит по господарських операціях із зазначеними контрагентами, що призвело до його заниження, оскільки не підтверджується походження товарів, які придбавались у зазначених суб`єктів господарювання, по ланцюгу постачання відсутні підприємства-виробники даної продукції. За даними автоматизованої інформаційної системи Податковий блок виявлено ряд негативних фактів, які свідчать про неможливість здійснювати фінансово-господарську діяльність суб`єктами господарювання, що залучені до поставки цих ТМЦ. Товарно-транспортні накладні оформлені з порушенням та не містять обов`язкової інформації.

Суд підкреслює, що контролюючим органом висновок про нереальність вказаних господарських операцій зроблено на підставі доводів про те, що операції з контрагентами позивача неможливо підтвердити, оскільки в ланцюгу постачання відсутній кінцевий виробник продукції. Вказані висновки контролюючий орган здійснив на підставі інформації з бази даних ІС «Податковий блок», Архів електронної звітності, Єдиний реєстр податкових накладних, веб-сайту ГУ ДФС України та інших даних Державної фіскальної служби. Про що було, також, зазначено в попередніх судових рішеннях. Інших доказів, які б підтвердили зазначені висновки, відповідачем надано не було.

Проте, позивачем як під час проведення перевірки, як в процесі попередього судового розгляду даної справи, так і в процесі нового судового розгляду справи було підтверджено правові відносини із контрагентами-постачальниками на підставі договірних документів, первинних документів податкового та бухгалтерського обліку, що потягли за собою зміну майного стану товариства і були безпосередньо пов`язані із господарською діяльністю.

В своїх поясеннях представником позивача наведено детальні обґрунтування та докази, якими підтверджується належна обачність позивача щодо вибору контрагентів-постачальників. Як зазначає позивач, він підходить до вибору контрагентів - постачальників з обачністю та здійснює всі доступні заходи для перевірки благонадійності, можливості виконання взятих на себе зобов`язань по договору, платоспроможності, реєстрації у відповідних реєстрах України і відповідності діяльності контрагентів-постачальників вимогам законів України. Позивач стверджує, що контрагенти-постачальники перевіряються на підставі аналізу інформації, розміщеної на офіціальних сайтах державних органів, у тому числі згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Реєстру платників податку на додану вартість (доступ до якого наданий на офіційному сайті Державної податкової служби України.

Суд зазначає, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (пункт 44.1 статті 44 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України).

Також, пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Зазначена правова позиція неодноразово була викладена у постановах Верховного Суду, зокрема від 28 квітня 2020 року (справа № 826/15568/16), від 10 квітня 2020 року (справа № 808/954/17), від 09 вересня 2021 року (справа №460/2315/19), від 26 вересня 2023 року (справа № 120/6732/22).

Згідно вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового документального підтвердження сум податкового кредиту, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми) як принцип бухгалтерського обліку, що закріплений в статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", так само характеризує і податковий облік.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності та не можуть бути підставою податкового обліку. Це відповідає і вимогам статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України щодо достовірності доказів.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, наявність у платника податків первинних документів в підтвердження задекларованих сум податкового кредиту, є підставною для одержання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував суми податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності з встановленими обставинами мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Крім того, при вирішенні податкових спорів суд враховує презумцію добросовісності платника податків за якою передбачається економічна виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Згідно доктрини реальності господарської операції, яка застосовується у судовій практиці Верховного Суду, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Нормами Податкового кодексу України презюмується вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції.

Суд зазначає, що відповідачем не було встановлено та не доказано виникнення втрат бюджету та/або отримання позивачем податкової вигоди (надмірних коштів, неправомірної вигоди) при здійсненні операцій придбання товарів у контрагентів-постачальників, у тому числі, не виявлено участі позивача в схемах (операціях) щодо ухилення від сплати податків. Відповідачем не встановлено обставин щодо відсутності товарів (ресурсів) на складах контрагентів-постачальників. Таким чином, фактичність отримання товарів (ресурсів), придбаних позивачем у контрагентів-постачальників, підтверджена документальними доказами, наданими до матеріалів цієї справи.

Суд підкреслює, що відповідачем ні в акті перевірки, ні в процесі судового розгляду даної справи не було спростовано фактів отримання та оприбуткування товарів, подальшого використання у виробництві та оподатковуваних операціях товарів, придбаних у контрагентів-постачальників. Відповідачем не надано будь-яких допустимих та належних доказів спростування зазначених обставин.

Також, в матеріалах справи відсутні посилання та докази відповідача щодо:

- несплати контрагентами-постачальниками до бюджету сум ПДВ;

- складання актів щодо податкових перевірок контрагентів-постачальників, якими виявлено порушення вимог податкового законодавства.

Враховуючи вказане, доводи відповідача щодо взаємовідносин позивача з контрагентами-постачальниками, є неправомірними, безпідставними, такими які суперечать нормам діючого законодавства та обставинам справи.

З цього вбачається, що порушення порядку здійснення господарської діяльності, вказаних в акті тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб, оскільки у відповідності до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «КВІК» (69123, м.Запоріжжя, вул.Василя Стуса, буд.8А, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішеня - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №1 від 26.01.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «КВІК» судовий збір у розмірі 5860,48 грн (п`ять тисяч вісімсот шістдесят гривень 48 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 22.08.2025.

Суддя Ж.М. Чернова