Справа № 420/7984/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7984/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Черномор» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків,-

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Черномор», в якій позивач просить суд:

надати дозвіл на погашення загальної суми податкового боргу за рахунок майна товариства з обмеженою відповідальністю «Черномор», що перебуває у податковій заставі.

Як зазначено у позовній заяві, товариство з обмеженою відповідальністю «Черномор» (далі ТОВ «Черномор», відповідач, боржник, платник податків) перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області за основним місцем обліку, що підтверджується даними наявними в ідентифікаційній картці платника податків.

Так, станом на дату подачі позову, відповідно до розрахунку податкового богу та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість ТОВ «Черномор» перед бюджетом становить 162148 грн. 16 коп., а саме: заборгованість по орендній платі з юридичних осіб, виникла в результаті:

нарахування по податковому розрахунку №9925913 від 13.02.2021 року на загальну суму 55 858,27 грн.;

нарахування по податковому розрахунку №12346946 від 19.02.2022 року на загальну суму 88 521,01 грн.

Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, виникла в результаті:

нарахування по податковій декларації №9937923 від 13.02.2021 року на загальну суму 13088,88 грн;

нарахування по податковій декларації №12476260 від 21.02.2022 року на загальну суму 4680,00 грн.

Як вказує позивач, в зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ю» №197045-51 від 01.11.2019, яку направлено платнику податків рекомендованим листом.

Враховуючи те, що за ТОВ «Черномор» обліковується податковий борг у розмірі 162148 грн. 16 коп., а кошти у підприємства на які можливо було б пред`явити стягнення відсутні, на переконання представника позивача у контролюючого органу наявні всі правові підстави для звернення до суду з позовною заявою про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна ТОВ «Черномор», що перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна №9/15-32-13-02-35 від 27.02.2023 року.

Ухвалою суду від 24.03.2025 позовну заяву залишено без руху.

Суд ухвалою від 01.04.2025 відкрив провадження у справи, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, встановив сторонам строки для подання заяв по суті.

Ухвалу суду від 01.04.2025 надіслано на адресу місцезнаходження відповідача: вул.Героїв Крут, буд. 43, м. Одеса, Одеська область, 65078, - через національного поштового оператора АТ «Укрпошта» засобами поштового зв`язку із рекомендованим повідомленням про вручення (номер поштового відправлення 761).

Проте, 22.04.2025 поштове відправлення №761 повернулось до суду з відміткою про невручення «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується поштовим поверненням наявним в матеріалах справи.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.174 КАС України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.251 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 251 КАС України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 11 статті 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення з повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Суд зауважує, що частина 2 статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також зауважує, що відповідно до вимог ч.6 ст.18 КАС України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Черномор» не зареєструвало електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

З огляду на викладене, судом здійснено всі передбачені КАС України заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи.

Втім, у встановлений судом строк, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, та перевіривши їх доказами, що наявні в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідач, товариство з обмеженою відповідальністю «Черномор» () зареєстроване 19.04.1997 за адресою: вул.Героїв Крут (Валентини Терешкової), буд. 43, м. Одеса, Одеська обл., 65076 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області, що підтверджується даними, наявними в базі даних ІКС.

Основним видом економічної діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Черномор» () є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код ВЕД 68.20), що підтверджується даними, наявними в базі даних ІКС (т. 1 а.с.55-59).

Відповідно до розрахунку податкового боргу станом на 07.03.2025, податкова заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю «Черномор» перед бюджетом становить 162148 грн. 16 коп., а саме по орендній платі з юридичних осіб у сумі 144379,28 грн, а також по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 17768,88 грн.

Відповідно до даних ІКП, заборгованість зі сплати орендної плати з юридичних осіб станом на 31.12.2024 становить 159605,65 грн.

Згідно з даними ІКП, заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, станом на 31.12.2024 становить 32828,88 грн.

Податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» №197045-51 від 01.11.2019 року, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом, та яка повернулась на адресу податкового органу з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

22.09.2023 року ГУ ДПС в Одеській області направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача Рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу №1194/4-1532, яке повернулось на адресу податкового органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

22.02.2023 ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення №19/15-32-13-07 про опис майна у податкову заставу (т. 1 а.с.35).

На підставі рішення №19/15-32-13-07 від 22.02.2023 про опис майна у податкову заставу платника податків, контролюючим органом проведено опис майна ТОВ «Черномор», за результатами якого складено акт опису майна №9/15-32-13-02-35 від 27.02.2023, до якого включено окремо розташовану нежитлову будівлю загальною площею 414,4 кв.м, яка розташована за адресою: м.Одеса, вул. Терешкової Валентини, 43, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01

Суд встановив, що акт опису майна №9/15-32-13-02-35 від 27.02.2023 не містить вартості нерухомого майна відповідача. В означеному акті містить сума податкового боргу у розмірі 177034,56 грн.

Згідно наявних в матеріалах справи відомостей з баз даних ІКС «Податковий блок», ТОВ «Черномор» не має відкритого банківського рахунку, згідно архівних даних підприємство мало відкриті рахунки в ПАТ «МТБ БАНК» та АКБ «Одеса-Банк», які було закрито.

У зв`язку з тим, що за ТОВ «Черномор» обліковується податковий борг у розмірі 162148 грн. 16 коп., а кошти у підприємства на які можливо було б пред`явити стягнення відсутні, позивач звернувся до суду з вказаним позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна ТОВ «Черномор», що перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна №9/15-32-13-02-35 від 27.02.2023.

Вирішуючи справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Норми підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлюють, що орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 20.1.34-1 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, визначені пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків, зокрема майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави (підпункт 87.3.1 пункту 87.3 статті 87 ПК України).

Відповідно до пунктів 88.1, 88.2 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

За приписами пункту 89.1 статті 89 вказаного Кодексу право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Як установлено пунктом 89.3 статті 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, врегульовано положеннями статті 95 ПК України.

Пунктами 95.1 та 95.2 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

За приписами пункту 95.3 цієї ж статті стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зміст наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду.

Обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючого орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Отже, ПК України встановлено черговість вжиття податковим органом заходів для погашення податкового боргу: спочатку вчиняються дії для стягнення коштів з платника податків, а у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Тобто, звернення контролюючого органу до суду з позовними вимогами щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватись після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податку, зокрема, шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку. І лише в разі недостатності коштів податковий орган має право звернутись до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

До предмету доказування у справі, що розглядається, входять обставини щодо переліку усіх відкритих платником податків банківських рахунків, наявність/відсутність на таких рахунках грошових коштів, необхідних для погашення наявної у відповідача суми податкового боргу, а також вчинення податковим органом дій щодо стягнення коштів з таких рахунків.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 15.11.2022 (807/675/16), від 06.12.2022 (справа №813/4632/16) та від 24.02.2023 (справа №826/17041/14).

У даному разі, в якості підтвердження відсутності відкритих банківських рахунків відповідача позивачем надано виключно відомості з ІКС «Податковий блок», ТОВ «Черномор» не має відкритого банківського рахунку, згідно архівних даних підприємство мало відкриті рахунки в ПАТ «МТБ БАНК» та АКБ «Одеса-Банк», які було закрито.

Суд також звертає увагу, що відповідно до п. 95.3. статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Доказів відсутності у відповідача рахунків/електронних гаманців платника податків у небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей до поданого позову також не надано. В матеріалах справи відсутня актуальна інформація та її документальне підтвердження про діючі (на момент звернення з цим позовом до суду) рахунки у фінансових установах, обслуговуючих відповідача, та наявність чи відсутність на таких рахунках грошових коштів.

Судом також враховано, що відповідно до 89.3. ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Крім того, за вказаними положеннями пункту 89.2 статті 89 ПК України, у разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до розділу ІІ Порядку застосування податкової застави податковими органами майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна (додаток 2). Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна у податкову заставу (додаток 3).

Повноваження щодо опису майна платника податків, що має податковий борг, покладаються на податкового керуючого. (пункт 2)

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому разі опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Понятими не можуть бути працівники податкових органів або правоохоронних та інших державних органів виконавчої влади, а також інші особи, участь яких як понятих обмежується Законом України «Про виконавче провадження» (пункт 3).

У разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису (окрім особливостей, передбачених розділом III цього Порядку), складається акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу (додаток 4). (пункт 4)

У разі якщо балансову вартість такого майна не визначено, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». (пункт 6)

Акт опису майна №9/15-32-13-02-35 від 27.02.2023 складений податковим керуючим самостійно, відомостей про не допуск податкового керуючого для здійснення опису майна відповідача, а також залучення понятих до його здійснення матеріали справи не містять. Позивачем не надано акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Окрім того, в акті опису майна зазначено податковий борг у сумі 177034,56 грн, в той же час позивач звертається з позовною заявою, в якій зазначено податковий борг у розмірі 162148,16 грн.

Також в Акті опису майна №9/15-32-13-02-35 від 27.02.2023 відсутня вартість описаного майна, а також не надано оцінку вартості описаного нерухомого майна, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Судом встановлено, що акт опису майна у податкову заставу складений податковим органом з порушенням порядку та форми, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а саме: в порушення п.6 розділу ІІ Порядку застосування податкової застави податковими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 р. №586, в акті не вказана балансова вартість об`єкту нерухомого майна або інформація щодо здійснення його оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки в акті опису майна №9/15-32-13-02-35 від 27.02.2023 графа « Вартість, грн.» міститься прочерк. ( «-»).

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 16.09.2022 по справі №805/3942/17-а.

Підсумовуючи вищевказані обставини, суд вважає, що ГУ ДПС в Одеській області не доведено існування обов`язкових умов (обставин), наявність яких в своїй сукупності, зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, позивач не довів належними, допустимими, достатніми доказами своє право на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, ним не доведено виконання ним необхідних умов, за яких допускається стягнення податкового боргу за рахунок майна боржника та до суду з вказаним позовом він звернувся передчасно.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 2, 72, 77, 90, 120, 139, 241-246, 258, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Черномор» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Головне управління ДПС в Одеській області, , місцезнаходження: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, Одеська обл., 65044.

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Черномор», , місцезнаходження: вул. Героїв Крут, буд. 43, м. Одеса, Одеська область, 65078.

Суддя Дмитро БАБЕНКО

.