Справа № 644/5955/25
Суддя: Бугера О. В.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/5955/25
Провадження № 2-а/644/180/25
РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова, у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

за участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

УСТАНОВИВ:

Адвокатом Вініцьким М.В., в інтересах позивача ОСОБА_1 , 02.07.2025 року подано до Індустріального районного суду м. Харкова відповідний позов. Позивач просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №1465-4п від 25.06.2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, просить провадження закрити. Також, просить стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору та витрати на правовову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постановою Тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП, за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, військовий обов`язок та військову службу. А саме протягом 60 днів з дня набрання чинності Закону 3633 не уточним свої персональні дані: адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, тощо через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підримки. Вважав, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу є незаконною з наступних підстав.

Так, в Протоколі № 1301-4 зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з дня надання чинності Закону від 21.03.2024 № 3621-ІХ, протягом встановлено терміну з 04.05.2024 по 05.06.2025 року самостійно не звернувся до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та не пройшов повторний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

У той же час, згідно постанови № 1465-4п від 25.06.2025 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_3 інкримінуються порушення вимог абз. 7 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вбз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону 3633, абз. 2 частини 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме, що ОСОБА_1 не уточнив протягом 60 днів свої персональні дані: адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, тощо через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підримки.

Тобто, вважали, що протоколі від 12.06.2025 року та в постанові від 25.06.2025 року зазначені різні адміністративні правопорушення та нормативно-правові акти які передбачають відповідальність за правопорушення, а тому постанова є направомірною.

Також, відповідно до довідки (взамін військового квитка) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 та згідно до посвідчення серії НОМЕР_1 виданого УПСЗНА Шевченківського району від 28.07.2016 року ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи безстроково. А відповідно до п. 2 розділу ІІ ЗУ від 21.03.2024 року № 3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальних захист» до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби зобов`язані громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визначених в установленому порядку особами з інвалідністю). Враховуючи вказане, ОСОБА_1 не мав обов`язку проходити ВЛК до 05.06.2025 року.

Вказували, що уповноваженими особами були допущені процесуальні порушення під час розгляду та складання постанови. Положення ст.ст. 210, 210-1 КУпАП застосовуються у разі неможливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами, держателями яких є державні органи. Окрім того, вказував, що згідно до застосунку «Резерв+», ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку, інформація про цйого місце проживання наявна в інформаційній базі даних, останній має відстрочку до 13.06.2026 року.

Представником позивача подано до суду заяву про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи за відсутності позивача та представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв, правом подати відзив на позовну заяву не скористалися. Копія позовної заяви з додатками, ухвалою про відкриття провадження та судовою повсткою були отримані 16.07.2025 року. Строк встановлений на подачі відзвиву сплив.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 12.06.2025 року офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 ст. лейтенантом ОСОБА_4 складено протокол по справі про адміністративне правопорушення № 1301-4 стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з дня надання чинності Закону від 21.03.2024 № 3621-ІХ, протягом встановлено терміну з 04.05.2024 по 05.06.2025 року самостійно не звернувся до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та не пройшов повторний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Також, 25.06.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковником ОСОБА_5 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1465-4П стосовно ОСОБА_1 , в якій ОСОБА_3 інкримінуються порушення вимог абз. 7 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вбз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону 3633, абз. 2 частини 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме, що ОСОБА_1 не уточнив протягом 60 днів свої персональні дані: адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, тощо через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підримки

Відповідно до довідки (взамін військового квитка) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно до посвідчення серії НОМЕР_1 виданого УПСЗНА Шевченківського району від 28.07.2016 року та довідки до акта огляду МСЕК від 29.06.2016 року ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи безстроково.

Відповідно до витягу з «Резерв+» ОСОБА_1 має відстрочку до 13.06.2026 року, тип відстрочки п. 2 ч. 1 ст. 23, дані оновлено 12.06.2025 року.

Оцінюючи правомірність прийняття відповідної постанови суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Суд зауважує, що норма ст. 210-1 КУпАП є бланкетною, та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Дослідивши безпосередньо зміст протоколу, який по своїй суті є висунутим обвинуваченням, та зміст постанови, суд погоджуєтсья із доводами сторони позивача, що в тесті складеного протоколу № 1301-4 від 12.06.2025 року та в постанові № 1465-4п від 25.06.2025 року, який прийнята за результатами розгляду складеного протоколу, зазначені різні адміністративні правопорушення та нормативно-правові акти які передбачають відповідальність за правопорушення, а отже, сама по собі постанова не відповідає змісту протоколу та не містить суті (об`єктивної сторони) адміністративного правопорушення, яке саме вчинено ОСОБА_1 , окрім посилання на бланкетну норму.

В постанові відсутні посилання на норму Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який встановлює перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, а лише зазначено, що ОСОБА_1 не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти.

Суд враховує, що згідно посвідчення серії НОМЕР_1 та довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 29.06.2016 року ОСОБА_1 має третю групу інвалідності безстроково у зв`язку із захворюванням опорно-рухового апарату. Тому отримати потрібну інформацію шляхом електронної взаємодії не було жодних перешкод.

Окрім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Своїм правом подачі відзиву сторона відповідача на скористалась, будь-яких доказів на підтвердження обгрунтованості прийнятого рішення суду надано не було.

З огляду на досліджені в ході розгляду справи обставини, суд вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_7 не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП встановлено обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, в тому числі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП , а саме відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_8 не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню та відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України провадження у справі за ст. 201-1 ч.3 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 судових витрат по сплаті судового збору у сумі 605,60 гривень.

Стосовно заявлених вимог позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи в суді, зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Згідно з п.п. 1, 2 ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Згідно з п.п. 6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано наступні документи: копію договору від 25.06.2025 року про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Вініцьким М.В.; розрахунок вартості правової допомоги до договору від 25.06.2025 року про надання правової допомоги.; акт виконаних робіт від 01.07.2025 року; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги до договору від 25.06.2025 року; копію свідоцтва про право заняття адвокатскою діяльністю; копію Акту приймання - передачі правової допомоги № 1 до Договору про надання правової допомоги № 20/03 від 20.03.2021. Згідно дослідженого судом розрахунку вартості правової допомоги виконавцем надані наступні послуги: - ознайомлення з матеріалами справи - 1 год; - підготовка позовної заяви - 4 год; вартість зазначених послуг становить 3500,00 грн.

Вищевказані документи є належними доказами, які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката.

З урахуванням наведених вище висновків вважає обґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджуються витрати позивача на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 3500,00 грн., стороною відповідача будь-яких заяв щодо змінеьшення даних витрат не подавалось, а тому суд вважає, що відповідані витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 7, 235, 245, 210-1, 247, 251, 278, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити.

Постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковника ОСОБА_5 від 25 червня 2025 року № 1465-4П про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень, скасувати, та провадження у справі закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

Повний текст рішення виготовлений та проголошений 19.08.2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя О.В. Бугера