Справа № 200/774/25
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року справа №200/774/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 р. у справі №200/774/25 (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила:

- скасувати рішення заступника начальника управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг начальником відділу методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.08.2024 року № 64 та рішення начальника відділу призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.12.2024 року № 64 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 06.11.1992 по 10.09.1998 на Шахті імені ХХІ з`їзду КПРС ВО Добропіллявугілля, з 26.09.2003 по 04.01.2021 на Шахті Білицька ДП Добропіллявугілля, з 31.01.2022 по 17.05.2024 на ПАТ Шахтоуправління Покровське, з 01.07.2024 по 22.08.2024 на ВП Шахтоуправління Добропільське ДП Добропіллявугілля-видобуток до пільгового стажу згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 13 Закону України Про пенсійне страхування (в редакції, визначеній пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020) у зв`язку з досягненням пенсійного віку 50 років при наявності страхового стажу більше 20 років, в тому числі пільгового стажу за Списком № 2 більше 10 років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 з 22.08.2024 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.08.2024 №64 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення начальника відділу призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.12.2024 № 64 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити з 22.08.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15), зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи: 06.11.1992 по 10.09.1998, з 26.09.2003 по 04.01.2021, та за Списком №1 період роботи: з 01.07.2024 по 12.08.2024.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування зазначено, що жодних рішень щодо неконституційності ст. 114 Закону №1058-VII Конституційним Судом України не приймалось.

Таким чином право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно чинної статті 114 Закону № 1058-VII, позивачка набуде при досягненні віку 55 років.

Суд дійшов до хибного висновку щодо наявності підстав для зарахування до пільгового стажу періодів роботи:

- з 06.11.1992 по 05.01.1993, з 06.01.1993 по 10.09.1998, оскільки відповідно до пільгової довідки від 26.01.2024 №1/83 виданої ТОВ «ДТЕК» Добропіллявугілля та трудової книжки від 16.05.1991 серія НОМЕР_1 позивачка працювала на посадах учня машиніста та машиніста підйому поверхні дані посади не передбачені Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 №162 (передбачені машиністи підйомних машин);

- з 26.09.2003 по 04.01.2021, оскільки згідно з довідкою від 08.08.2024 №1/1436 виданою ТОВ «ДТЕК» Добропіллявугілля» позивачка працювала на посаді машиніста підіймальних машин поверхні, що не відповідає посаді, зазначеній у трудовій книжці машиніст підйому поверхні. Згідно Списків №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 №461 правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються машиністи підіймальних машин;

- з 01.07.2024 по 31.07.2024, згідно з довідкою від 12.08.2024 №395, оскільки відсутня сплата внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянки України серії НОМЕР_2 .

22.08.2024 ОСОБА_1 звернулась через Веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для розгляду заяви позивача.

Так, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.08.2024 року № 64 відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу.

При цьому, згідно з вказаним рішенням, вік заявниці 51 рік, страховий стаж роботи становить 22 роки 8 місяців 1 день, з них стаж за Списком № 1 14 днів, за Списком № 2 відсутній.

При цьому зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 14.03.2004 по 31.12.2004 згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відсутні накази про надання відпустки по догляду за дитиною до трьох років;

- період роботи з 01.07.2024 по 31.07.2024, оскільки відсутня сплата внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

До пільгового стажу не зараховано:

- періоди роботи з 06.11.1992 по 05.01.1993, з 06.01.1993 по 10.09.1998, оскільки відповідно до пільгової довідки від 26.01.2024 № 1/83 виданою ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» та трудової книжки від 16.05.1991 серії НОМЕР_1 заявниця працювала на посадах учня машиніста та машиніста підйому поверхні дані посади не передбачені Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.19984 № 162 (передбачені машиністи підйомних машин);

- період роботи з 26.09.2003 по 04.01.2021, оскільки згідно з довідкою від 08.08.2024 № 1/1436, виданою ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля», заявниця працювала на посаді машиніста підіймальних машин поверхні, що не відповідає посаді, зазначеній у трудовій книжці, машиніст підйому поверхні. Згідно Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються машиністи підіймальних машин;

- період роботи з 01.07.2024 по 31.07.2024 згідно з довідкою від 12.08.2024 № 395, оскільки відсутня сплата внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу.

27.11.2024 ОСОБА_1 повторно звернулась із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області для розгляду заяви ОСОБА_1 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.12.2024 №64 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно заяви від 27.11.2024 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також недосягненням пенсійного віку.

Так, згідно наявних документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку (станом на момент розгляду заяви від 27.11.2024), страховий стаж склав 22 роки 11 місяців 01 день, пільговий стаж за Списком №1 - 1 місяць 25 днів, за Списком №2 відсутній.

Згідно з вказаним рішенням, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №1/83 від 26.01.2024:

- з 06.11.1992 по 05.01.1993, оскільки посада учень машиніста підйому поверхні відсутня в переліку посад згідно Постанови Кабінету Міністрів України №10 від 26.01.1991;

- з 06.01.1993 по 10.09.1998, оскільки посада машиніст підйому поверхні не

відповідає посаді машиніст підіймальних машин згідно Постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994.

До пільгового стажу не зараховано період роботи з 26.09.2003 по 04.01.2021 згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №1/1436 від 08.08.2024, оскільки посада машиніст підіймальних машин поверхні, яка зазначена у довідці не відповідає посаді машиніст підйому поверхні згідно даних трудової книжки НОМЕР_1 від 16.05.1991.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

до загального страхового стажу зараховано періоди роботи згідно трудової книжки та індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб.

Суд зазначає, що спір між сторонами щодо зарахування періодів роботи до страхового стажу відсутній. Позивач, звертаючись до суду, просить зарахувати до пільгового стажу відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи:

з 06.11.1992 по 10.09.1998 на «Шахті імені ХХІ з`їзду КПРС» ВО «Добропіллявугілля», з 26.09.2003 по 04.01.2021 на «Шахті «Білицька» ДП «Добропіллявугілля», з 31.01.2022 по 17.05.2024 на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», з 01.07.2024 по 22.08.2024 на ВП «Шахтоуправління «Добропільське» ДП «Добропіллявугілля-видобуток» та зобов`язати відповідача призначити пенсію відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 13 Закону України «Про пенсійне страхування» (в редакції, визначеній пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

03.10.2017 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (Закон №2148-VIII), що доповнив Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-ІV) розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини 2 статті 114 такого змісту: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.»

Відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Закон №1788-ХІІ) право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (Закон №213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше встановлений пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII.

Крім того, згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення суду конституційної юрисдикції застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, рішенням №1-р/2020 від 23.01.2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-XII, у зв`язку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення цього рішення (пункт 2 резолютивної частини). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми у редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

На момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV - з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20, справа №560/12743/21 щодо якої є типовою, дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України").

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, всупереч доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у цій справі слід застосувати саме норми Закону №1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, а не Закону №1058-ІV.

Як встановлено судом, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, позивачка досягла необхідного визначеного пунктом б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення віку, мала необхідний страховий та пільговий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення пенсії позивачці відповідач не застосував підхід, який був би найбільш сприятливим для останньої, а саме: не врахував висновки, викладені Конституційним Судом України в рішенні від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.

Щодо доводів апелянта, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 06.11.1992 по 05.01.1993, з 06.01.1993 по 10.09.1998, оскільки відповідно до пільгової довідки від 26.01.2024 №1/83 та трудової книжки від 16.05.1991 серія НОМЕР_1 позивачка працювала на посадах учня машиніста та машиніста підйому поверхні дані посади не передбачені Списком №2 (передбачені машиністи підйомних машин);

- з 26.09.2003 по 04.01.2021, оскільки згідно з довідкою від 08.08.2024 №1/1436 позивачка працювала на посаді машиніста підіймальних машин поверхні, що не відповідає посаді, зазначеній у трудовій книжці машиніст підйому поверхні, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , міститься запис про те, що позивач працювала на «Шахті імені ХХІ з`їзду КПРС» ВО «Добропіллявугілля»:

- 06.11.1992 по 05.01.1993 - учнем машиніста підйому поверхні (запис №3, 5);

- з 06.01.1993 по 10.09.1998 - машиністом підйому поверхні (запис №5, 6).

На «Шахті «Білицька» ДП «Добропіллявугілля»:

- з 26.09.2003 по 04.01.2021 - машиністом підйому поверхні (запис №7, 16).

При цьому трудова книжка позивача містить відомості про підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 (запис №1215).

Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське»:

- з 31.01.2022 по 17.05.2024 - машиністом підіймальної машини (запис №24, 25).

Відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Добропільське» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток»:

- з 17.06.2024 по 21.07.2024 - учнем машиніста підіймальної машини підземним з повним робочим днем у шахті (запис №26, 27);

- з 22.07.2024 переведена машиністом підіймальної машини підземним з повним робочим днем у шахті (запис № 27).

Запис про звільнення відсутній.

Також, разом із заявою про призначення пенсії, ОСОБА_1 надала довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 26.01.2024 №1/83, від 08.08.2024 № 1/1436, від 12.08.2024 № 395, від 26.01.2024 №1/89 та накази про проведення атестації робочих місць.

Так, довідкою ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» від 26.01.2024 №1/83 підтверджується, що ОСОБА_1 у період з 06.11.1992 по 05.01.1993 (0 років 2 місяці) та з 06.01.1993 по 10.09.1998 (5 років 08 місяців 05 днів) виконувала гірничі роботи учень машиніста підйому поверхні та машиніста підйому поверхні, що передбачено Списком №2 розділу 1 підрозділу 1 позиція 2010100а-14021.

Довідкою ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» від 08.08.2024 № 1/1436 підтверджується, що ОСОБА_1 у період з 26.09.2003 по 04.01.2021 (17 років 3 місяці 9 днів) виконувала гірничі роботи машиніст підіймальних машин поверхні, що передбачено Списком №2 розділу 1 підрозділу 1 постанови КМУ №36 від 16.01.2003, постанови КМУ №461 від 24.06.2016 ч. 2 ст. 114 Закону №1058.

Також, довідкою ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» від 12.08.2024 №395 підтверджується, що у період з 17.06.2024 по 21.07.2024 (00 років 01 місяць 05 днів) виконувала гірничі роботи за професією учень машиніста підіймальної машини підземний, що передбачено Списком №1 розділу 1 підрозділу 1 постанови КМУ №36 від 16.01.2003, постанови КМУ №461 від 24.06.2016 ч. 2 ст. 114 Закону №1058; з 22.07.2024 по теперішній час (12.08.2024 - дата видачі довідки) (00 років 00 місяців 21 день) виконувала гірничі роботи за професією машиніст підіймальної машини підземний, що передбачено Списком №1 розділу 1 підрозділу 1 постанови КМУ №36 від 16.01.2003, постанови КМУ №461 від 24.06.2016 ч. 2 ст. 114 Закону №1058.

Також позивачем були надані довідки та копії наказів про атестацію робочих місць.

Отже, подані разом із заявою про призначення пенсії докази, підтверджують факт роботи ОСОБА_1 за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, зокрема у періоди: з 06.11.1992 по 10.09.1998 (5 років 08 місяців 05 днів), з 26.09.2003 по 04.01.2021 (17 років 3 місяці 9 днів). Та за Списком №1: з 17.06.2024 по 21.07.2024 (00 років 01 місяць 05 днів), з 27.07.2024 по 12.08.2024 (00 років 00 місяців 21 день).

Стосовно доводів апелянта, що посада учня машиніста та машиніста підйому поверхні не передбачені Списком №2 (передбачені машиністи підйомних машин), суд вважає, що у трудовій книжці відповідальним працівником роботодавця за заповнення трудових книжок допущено неточності у заповненні.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Недотримання правил при оформленні трудової книжки та неточність в записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивача в момент призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

При цьому пільговими довідками підтверджено факт роботи за професіями, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, відповідачем неправомірно не зарахований до пільгового стажу позивача спірні періоди її роботи із зазначених відповідачем підстав.

Щодо доводів апелянта, що до пільгового стажу не зараховано період з 01.07.2024 по 31.07.2024, згідно з довідкою від 12.08.2024 №395, оскільки відсутня сплата внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу, суд зазначає наступне.

Згідно з розрахунками стажу до рішення відповідачів (форма РС- право), до пільгового стажу не зараховано період: 17.07.2024, з 13.08.2024 по 30.09.2024.

Дослідивши відомості з Реєстру застрахованих осіб щодо позивача, судом встановлено, що з січня 2024 року по вересень 2024 року страхувальниками 13498562 (ПрАТ «ШУ «Покровське») та 43895975 (ДП «ДОБРОПІЛЛЯ-ВИДОБУТОК») заробітна плата нараховувалася та страхові внески сплачені.

При цьому, страхувальником ДП «ДОБРОПІЛЛЯ-ВИДОБУТОК» подавалися відомості про спеціальний стаж позивача період з липня по вересень 2024 року за кодом підставки ЗП3014А1 (Список №1).

Отже, підстави для не зарахування періоду роботи з 01.07.2024 по 31.07.2024 до пільгового стажу відсутні.

При цьому, ураховуючи, що довідкою ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» від 12.08.2024 № 395 підтверджується, що у період з 17.06.2024 по 21.07.2024 (00 років 01 місяць 05 днів) виконувала гірничі роботи за професією учень машиніста підіймальної машини підземний, що передбачено Списком №1 розділу 1 підрозділу 1 постанови КМУ №36 від 16.01.2003, постанови КМУ №461 від 24.06.2016 ч. 2 ст. 114 Закону №1058; з 22.07.2024 по теперішній час (12.08.2024 - дата видачі довідки) (00 років 00 місяців 21 день) позивач виконувала гірничі роботи за професією машиніст підіймальної машини підземний, що передбачено Списком №1 розділу 1 підрозділу 1 постанови КМУ №36 від 16.01.2003, постанови КМУ №461 від 24.06.2016 ч. 2 ст. 114 Закону №1058, отже до пільгового стажу підлягає зарахуванню період роботи 01.07.2024 по 12.08.2024.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується наявність у позивача страхового стажу більше 20 років, пільгового стажу за Списком №2 більше 10 років (з 06.11.1992 по 05.01.1993 (0 років 2 місяці), з 06.01.1993 по 10.09.1998 (5 років 08 місяців 05 днів), з 26.09.2003 по 04.01.2021 (17 років 3 місяці 9 днів)) та зважаючи на дату народження позивача, відмова у призначенні пенсії на пільгових умовах (за Списком №2), з підстав недосягнення пенсійного віку та відсутності пільгового стажу за Списком №2, є протиправною.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити з 22.08.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15), зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи: 06.11.1992 по 10.09.1998, з 26.09.2003 по 04.01.2021, та за Списком №1 період роботи: з 01.07.2024 по 12.08.2024.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 р. у справі №200/774/25 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 р. у справі №200/774/25 залишити без змін.

Повне судове рішення 21 серпня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.Д. Компанієць