Справа № 160/8999/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/8999/25
(суддя Савченко А.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року у справі №160/8999/25 за позовом акціонерного товариства «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровської області, в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» 27 березня 2025 року звернулося до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровської області, в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, згідно з яким просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно господарського штрафу № 076802 від 25.12.2024 року.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки за приписами пункту 6.3 Положення № 340 водій веде індивідуальну контрольну книжку водія, яка надавалася інспектору під час перевірки. Таким чином, у водія були всі необхідні документи, наявність яких вимагається діючим законодавством.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що у випадку, передбаченому пунктом 6.1 Положення № 340, ведення водієм індивідуальної контрольної книжки не замінює обов`язок автомобільного перевізника використовувати для цього перевезення лише автомобіль, що обладнаний тахографом, а водія мати відповідні документи, які підтверджують його використання, а, враховуючи імперативні вимоги пункту 6.1.Положення № 340, саме для обладнання вантажних автомобілів з масою понад 3,5 т, встановлення тахографів є обов`язком, а не правом.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що прив`язка до конкретної маси автомобіля та, як наслідок, виключення альтернативи для автомобілів масою понад 3,5 тонн у вигляді індивідуальної контрольної книги водія, - з`явилась тільки 27.01.2025 року, а станом на 20 листопада 2024 року ведення означеної книги допускалось законодавцем як альтернатива тахографу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що Акціонерне товариство «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» у власній господарській діяльності має вантажний автомобіль марки МАЗ, 2011 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , масою без навантаження 11200 кг; повна маса 24500 кг, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с.45).

20.11.2024 посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби з безпеки на транспорті складено акт про порушення законодавства про автомобільний транспорт вчинене на т/з МАЗ р.н. НОМЕР_1 , що відображено в акті № АР083916 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с.9).

Згідно із актом, «…Під час перевірки виявлено порушення - водій здійснював перевезення вантажу згідно ТТН № б/н від 20.11.2024. Під час проведення перевірки встановлено транспортний засіб не обладнано тахографом, повна маса транспортного засобу понад 3,5 тон (24,5 тон згідно РТЗ) відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». У тому числі порушення відповідальність за яке передбачена вимогами статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац третій частина 1 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Пояснення водія про причини порушень: Була надана індивідуальна книжка водія. Копію отримав. Акт підписав.» (а.с.9).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт прийнято постанову від 25.12.2024 р. № 076802 про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн (а.с.8). Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, згідно з якої суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі Закон № 2344-III) передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

З аналізу положень статті 48 Закону № 2344-III вбачається, що перелік документів визначений зазначеною нормою для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не є вичерпним.

Згідно із статтею 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Зі змісту наведених норм вбачається, що відповідальність у цьому випадку несуть фізичні чи юридичні особи, які безпосередньо здійснюють, у тому числі, за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами.

Перевезення на комерційній основі означають надання послуг, а перевезення за власний кошт - перевезення для власних потреб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Приписами розділу І Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 №363 (далі - Правила №363) визначено, що:

- перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами;

- товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач згідно з накладною від 20.11.2024 року значиться автомобільним перевізником (а.с.13).

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 р. № 2344-III (далі - Закон № 2344) з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

- організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

- здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

- забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

- здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

В розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів та інших обставин.

В свою чергу наказом Міністерства транспорту і зв`язку України від 07.06.2020 року №340 зареєстрованого в міністерстві юстиції України 14.09.2020 року № 811/18106 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку (далі Положення №340).

Відповідно до пункту 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Згідно з пунктом 6.1 Положення №340 (в редакції чинній на час притягнення позивача до відповідальності) автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

З аналізу пункту 6.1 Положення №340 вбачається обов`язок використання автомобільним перевізником вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тонн виключно за умови обладнання діючими та повіреними тахографами.

Зважаючи на те, що позивачем як перевізником використовувався транспортний засіб з повною масою понад 3,5 тон, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що такий транспортний засіб повинен бути обладнаний діючим та повіреним тахографом, як наслідок у водія виник обов`язок надання перевіряючим особам протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Враховуючи відсутність у водія на момент перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, суд апеляційної інстанції зробив висновок про порушення автомобільним перевізником законодавства про автомобільний транспорт, що в свою чергу є підставою для притягнення до відповідальності на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковим посилання позивача на пункт 6.3 Положення №340, яким передбачено, що водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв, оскільки зазначений пункт стосується транспортних засобів які обладнуються діючими та повіреними тахографами за власною ініціативою. Натомість, у спірних відносинах у позивача наявний обов`язок щодо обладнання транспортного засобу діючим та повіреним тахографом, оскільки повна маса транспортного засобу становить понад 3,5 тонн.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова № 076802 від 25.12.2024 року прийнята відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року у справі №160/8999/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов