Справа № 160/19744/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/19744/24
Суддя І інстанції Неклеса О.М.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Іванова С.М.,

за участю секретаря судового засідання Дивнич Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» звернулось з вищевказаним позовом до суду в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.01.2024 року № , прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області;

- стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» понесені ним судові витрати, в тому числі витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що висновки ГУ ДПС щодо порушень вимог податкового законодавства необґрунтованими та незаконними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення таким, що підлягає скасуванню, оскільки висновки ДПС не відповідають нормам діючого законодавства, а Акт перевірки не містить доказів доведеності порушення позивачем ч. 2, ч.3 ст. 13 Закону України «Про валюту та валютні операції», при виконанні умов зовнішньоекономічних контрактів від 24.10.2022 р. № 24/10, від 10.11.2022 р. № 10/11 за період з 24.10.2022 по 04.12.2023 р. Наголошував на тому, що посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента суб`єкта господарювання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Окрім того, нарахування у період з 24.10.2022 до 30.06.2023 рр. пені за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті, як одного із різновидів пені у розумінні приписів пп.14.1.162 п.14.1, ст.14 ПК України, на думку позивача, суперечить п.52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає висновки Акта неправомірними та необґрунтованими, а винесене на підставі Акта оскаржуване податкове повідомлення- рішення таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що Твердження Відповідача у відзиві про те, що Позивачем не проводилась претензійна робота не відповідає дійсності, оскільки під час перевірки ДПС не запитувало ані в усному, ані у письмовому порядку чи проводилась Позивачем претензійна робота щодо компанії «STACROLOFT INC. OU». Крім того, при накладанні штрафних санкцій судом першої інстанції не враховано, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», починаючи з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Під час винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення не враховано зміст абз.11 п.52-1 підрозділу ХХ «Перехідні положення» ПК України передбачено, що протягом періоду з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню. До того ж, судом першої інстанції не враховано загальновідомий факт, засвідчений ТПП України у своєму листі від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1, щодо визнання форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) військової агресії російської федерації проти України 24.02.2022 р., оскільки зазначені обставини з 24.02.2022 р. до їх закінчення є надзвичайними та невідворотними та об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремих податковим та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/то настало згідно з умовами договору, контракту, угоди законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/то стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Як відповідач, так і суд першої інстанції під час винесення оскаржуваного рішення, дійшли хибного висновку про порушення Позивачем ч. 2, ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту та валютні операції» від 21.06.2018 р., при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 10.11.2022 р. № 10/11, укладеного ТОВ «Органік-Дніпро Плюс» з нерезидентом компанією «STACROLOFT INC. OU» в частині не отримання товару по імпорту у сумі 96 200,00 Євро, оскільки на момент начебто встановленого Відповідачем порушення ч. 2, ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту та валютні операції» від 21.06.2018 р., позивач не був стороною зовнішньоекономічного контракту від 10.11.2022 р. № 10/11, укладеного ТОВ «Органік-Дніпро Плюс» з нерезидентом компанією «STACROLOFT INC. OU», отже на позивача не розповсюджувались вимоги щодо необхідності виконання чи невиконання ч. 2, ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту та валютні операції» від 21.06.2018 р.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Дніпропетровській області просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача та залити без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник ГУ ДПС у Дніпропетровській області просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі направлення від 08.12.2023 року №7132 виданого ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідно до пп.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82, пп.69.2 п.69 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у зв`язку з надходженням на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкової інформації від НБУ від 27.06.2023 року №25-0008/136/ДСК, від 23.10.2023 року №25-0008/249/ДСК щодо виявлених факті порушень норм валютного законодавства України та на підставі наказу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічних контрактів від 24.10.2022 №24/10, від 10.11.2022 №10/11 за період з 24.10.2022 року по 04.12.2023 року, відповідачем було поведено перевірку позивача за результатами якої складено Акт перевірки від 21.12.2023 року №4074/04-36-07-13/44634581 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» з метою перевірки дотримання вимог валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічних контрактів від 24.10.2022 №24/10, від 10.11.2022 №10/11 за період з 24.10.2022 року по 04.12.2023 року».

У висновках Акта перевірки зазначено, що документальною позаплановою виїзною перевіркою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» з питань дотримання вимог валютного законодавства України за період з 24.10.2022 року по 04.12.2023 року встановлено порушення ч.2, ч.3 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473-VIII, при виконанні умов зовнішньоекономічних контрактів:

- від 24.10.2022 №24/10 укладеного ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» з нерезидентом компанією STACROLOFT INC.OЬ, ESTONIA, в частині несвоєчасного надходження валютної виручки у сумі - 12 575, 25 Євро;

- від 10.11.2022 №10/11 укладеного ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» з нерезидентом компанією STACROLOFT INC.OЬ, ESTONIA, в частині не отримання товару по імпорту у сумі 96 200, 00 Євро,

за що згідно з ч.5 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» нараховується пеня за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД.

Не погоджуючись із висновками Акта перевірки, позивач звернувся до відповідача із листом від 09.01.2024 р. № 09/01-1 щодо продовження строку надання заперечень на Акт перевірки від 21.12.2023 р. №4074/04-36-07-13/44634581, в якому зазначив, що не погоджується з висновками зазначеними в Акті перевірки, вважає їх незаконними та безпідставними та готує заперечення на Акт.

Листом від 15.01.2024 року № 1903/6/04-36-07-13-12 відповідач повідомив позивача, що граничний термін надання заперечень 09.01.2024 року, а ст.86 ПК України не передбачено продовження термінів для подання заперечень до контролюючого органу. Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення по акту перевірки від 21.12.2023 року буде винесено у терміни відповідно до п.86.8 ст.86 ПК України.

15.01.2024 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області було винесено податкове повідомлення-рішення №, яким, на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України та ч.5 ст. 13 Закону України Закону України «Про валюту і валютні операції», до ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» застосовано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 1 054 180,84 грн.

Згідно з розрахунком пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» за період з 24.10.2022 року по 04.12.2023 року (додаток до податкового повідомлення-рішення № від 15.01.2024 року), пеня у розмірі 1 054 180,84 грн. нарахована:

- за експортним контрактом від 24.10.2022 №24/10 за період з 24.10.2022 року по 04.12.2023 року (період порушення граничних строків з 07.05.2023 по 19.05.2023; кількість днів 13; сума простроченої заборгованості у валюті 12 575,25; ставка пені 0,30%) 19 859, 76 грн.;

- за імпортним контрактом від 10.11.2022 року №10/11 за період з 10.11.2022 року по 04.12.2023 року (період порушення граничних строків з 05.09.2023 по 04.12.2023: кількість днів 91; сума простроченої заборгованості у валюті 80 000,00; ставка пені 0,30%; сума пені 862 629,77 грн.; період порушення граничних строків з 06.09.2023 по 04.12.2023: кількість днів 90; сума простроченої заборгованості у валюті 16 200,00; ставка пені 0,30%; сума пені 171691,31 грн.;) 1 034 321, 08 грн.

З податкового повідомлення-рішення від 15.01.2024 року № встановлено, що підставами для визначення (нарахування) грошового зобов`язання стали обставини, які відображені в акті перевірки, а саме:

- при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2022 №24/10 в частині несвоєчасного надходження валютної виручки по експорту у сумі 12575,25 Євро;

- при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 10.11.2022 №10/11 в частині не отримання товару по імпорту у сумі 96200,00 Євро;

- період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: з 07.05.2023 року по 04.12.2023 року;

- інформація щодо надання або ненадання платником податків заперечень, письмових пояснень та додаткових документів, зокрема щодо обставин виявлених порушень, наданої платником податків інформації, яка спростовує наявність його вини, наявності пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до ПК України платником податків не надавалась;

- інформація щодо наявності обставин, які відповідно до ПК України пом`якшують, обтяжують або звільняють від фінансової відповідальності (у разі наявності) інформація відсутня.

Вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення від 15.01.2024 року №, прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення контролюючим органом оскарженого податкового повідомлення-рішення в частині порушення позивачем норм валютного регулювання.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі - ПК України).

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положень підпункту 19-1.1.4. пункту 19-1.1.статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, зокрема, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Приписами статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-ХІІ (далі - Закон №959-ХІІ) встановлено, що господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом і обміном матеріальних та нематеріальних благ, що виступають у формі товару.

Зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Закон України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21.06.2018 року (далі - Закон №2473-VIII в редакції чинній на час спірних відносин) визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.

За визначенням понять, наведених у статті 1 Закону № 2473-VIII, валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак: а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта; б) торгівля валютними цінностями; в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей.

Валютне регулювання - діяльність Національного банку України та в установлених цим Законом випадках Кабінету Міністрів України, спрямована на регламентацію здійснення валютних операцій суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами; валютний нагляд - система заходів, спрямованих на забезпечення дотримання суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами валютного законодавства.

Резиденти: а) фізичні особи (громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства), які мають постійне місце проживання на території України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за межами України; б) фізичні особи - підприємці, зареєстровані згідно із законодавством України; в) юридичні особи та інші суб`єкти господарювання з місцезнаходженням на території України, які здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України; г) дипломатичні, консульські, торговельні та інші офіційні представництва України за кордоном, що мають імунітет і дипломатичні привілеї, а також філії та представництва підприємств і організацій України за кордоном, що не здійснюють підприємницької діяльності відповідно до законодавства України; ґ) відокремлені підрозділи юридичних осіб, зазначених в підпункті б пункту 8 частини першої цієї статті, а саме філії, представництва, відділення або інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи та здійснюють підприємницьку діяльність від імені юридичної особи на території України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №2473-VIII відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

За змістом частини 5 статті 11 Закону № 2473-VIII Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Частиною 2 статті 13 Закону № 2473-VIII визначено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Згідно з частиною 3 статті 13 Закону № 2473-VIII, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Статтею 44 Закону України «Про Національний банк України» №679-XIV від 20.05.1999 року визначено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні валютного законодавства. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та нагляду належать, зокрема, видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.

Відповідно до пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02 січня 2019 року №5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Порядок здійснення банком валютного нагляду за дотриманням його клієнтами-резидентами (крім банків) установлених Національним банком України (далі - Національний банк) граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (далі - граничні строки розрахунків) та порядок інформування банком Національного банку про дотримання клієнтами-резидентами (крім банків) та банком граничних строків розрахунків встановлений Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №7 (далі - Інструкція №7).

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції №7 Банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за:

1) операцією резидента з експорту товарів, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання послуг, експорту прав інтелектуальної власності, інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією;

2) операцією резидента з імпорту товарів, якщо на дату оплати резидентом товару [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] нерезидентом не була здійснена поставка за операцією з імпорту товару з оформленням типів МД, зазначених у підпункті 3 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, та відображенням інформації про таке оформлення у реєстрі МД, або документів, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, або в банку немає інформації про здійснення поставки за такою операцією;

3) імпортною операцією резидента, якщо на дату оплати резидентом продукції [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] імпортна операція без увезення продукції на територію України не була завершена або в банку немає інформації про завершення імпортної операції без увезення продукції на територію України.

За змістом пункту 7 розділу ІІ Інструкції №7 Банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати:

1) оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «Реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;

2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.

Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІІ Інструкції №7 Банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків:

1) якщо сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів не перевищує незначної суми. У разі здійснення розрахунків за експорт, імпорт товарів в іноземній валюті сума незавершених розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів визначається за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату останньої події за відповідною операцією (остання дата платежу/надходження грошових коштів, дата поставки товару, дата зарахування зустрічних однорідних вимог);

2) у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції;

3) у разі імпорту продукції, яка ввозиться в Україну, - після отримання інформації з реєстру МД про здійснення поставки за імпортною операцією з оформленням МД типу IM-40 «Імпорт», IM-41 «Реімпорт», ІМ-51 «Переробка на митній території», IM-72 «Безмитна торгівля», IM-75 «Відмова на користь держави», IM-76 «Знищення або руйнування» (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або після пред`явлення резидентом документа (крім МД), який використовується для митного оформлення продукції (якщо на продукцію, що імпортується, згідно із законодавством України не оформляється МД);

4) у разі імпорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), - після пред`явлення резидентом акта, рахунку (інвойсу) або іншого документа, який згідно з умовами договору засвідчує виконання нерезидентом робіт, надання послуг, передавання прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі);

5) у разі імпорту продукції без її увезення на територію України - після зарахування грошових коштів від нерезидента на поточний рахунок резидента в банку в разі продажу нерезиденту продукції в повному обсязі за межами України (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за продаж нерезиденту продукції за межами України здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за продукцію) або подання документів, що підтверджують використання резидентом продукції за межами України на підставі договорів (контрактів, угод), інших форм документів, що застосовуються в міжнародній практиці та можуть уважатися договором;

6) у разі заміни кредитора в зобов`язанні за операцією з експорту товарів - після зарахування на поточний рахунок резидента - нового кредитора в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента-боржника за поставлений резидентом - первісним кредитором товар, та за наявності документів про заміну кредитора в зобов`язанні за операцією з експорту товарів.

При цьому, підпунктом 5 пункту 10 розділу ІІІ Інструкції №7 встановлено, що банк, крім підстав, передбачених у пункті 9 розділу III цієї Інструкції, має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності:

документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов:

вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;

вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги;

між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Пунктом 14-2 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою Національного банку України від 07.07.2022 № 142, передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

За змістом ч.7 ст.13 Закону №2473-VIII у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Отже, підставою для зупинення строків, передбачених постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18, є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків - рішення суду про задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №820/6335/17.

За змістом частини 8 статті 13 Закону № 2473-VIII Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Отже, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із статтею 13 Закону № 2473-VII, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості, за кожний день прострочення.

При цьому, валютним законодавством передбачено можливість зняття експортної операції з контролю (завершення здійснення банком валютного нагляду) через припинення зобов`язань між резидентом і нерезидентом як шляхом їх виконання, так і у разі припинення зобов`язання в інший спосіб, зокрема, зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності умов, передбачених підпунктом 6 пункту 9 та підпунктом 5 пункту 10 розділу ІІІ Інструкції №7.

З матеріалів справи вбачається , що 24.10.2022 року між ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» (Продавець), в особі директора Ігоря Самсоненка та компанією STACROLOFT INC. OЬ, ESTONIA, (Покупець) в особі директора Сергія Немировського було укладено контракт №24/10, згідно з умовами якого Продавець продає, а Покупець купує нафтопродукти, продукти нафтохімії, а також інші продукти, надалі «Товар», асортимент, ціна та кількість яких оговорюється в підписаних обома сторонами додатках до даного контракту в кількості до 6000 метричних тон.

Станом на 24.10.2022 року згідно регістрів бухгалтерського обліку ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» за рахунком 362 «Розрахунки з покупцями в іноземній валюті» за контрактом від 24.10.2022 №24/10 початкове сальдо дорівнює « 0», що не заперечується сторонами.

На виконання умов контракту від 24.10.2022 року №24/10 ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» відвантажило за межі митної території України продукцію (нафто або нафтопродукти сирі отримані з бітумінозних порід конденсат газовий стабілізований природній, у кількості - 21870 кг., одержувач товару - ZERATUS-PRIM S.R.L., Moldova, код товару ) нерезиденту компанії STACROLOFT INC.OЬ, ESTONIA (Покупець), згідно МД типу ЕК 10 АА, на загальну суму 12 575,25 Євро, що зафіксовано в бухгалтерському обліку підприємства по рахунку Дт 362 «Розрахунки з іноземними покупцями», а саме: МД EK 10АА від 08.11.2022 №22UA98U8 відвантажено товару на суму 12 575,25 Євро, отже граничний строк розрахунків за операціями з експорту (180 календарних днів) - 06.05.2023 року.

Проте, на виконання договірних зобов`язань по контракту від 24.10.2022 року №24/10 валютні кошти за відвантажену на експорт продукцію надійшли від нерезидента STACROLOFT INC.OЬ, ESTONIA, на поточний валютний рахунок ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС», який відкрито в AT «ПУМБ», МФО 334851, №UA3164055, на загальну суму 12 575,25 Євро, з порушенням граничних строків розрахунків за операціями з експорту, а саме: п/д від 19.05.2023 року №1696628 на суму 12 575,25 Євро.

За результатами перевірки станом на 04.12.2023 року по контракту від 24.10.2022 №24/10, складеному з компанією STACROLOFT INC.OЬ, ESTONIA, угода збалансована, заборгованість відсутня, що відповідає даним бухгалтерського обліку по рахунку 362 «Розрахунки з іноземними покупцями».

ГУ ДПС у Дніпропетровській області отримано податкову інформацію від Національного банку України від 27.06.2023 №25-0008/136/ДСК, щодо виявлених фактів порушень ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» () норм валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2022 №24/10: експортна операція від 08.11.2022 в сумі 12 575,25 Євро, граничний термін надходження валютної виручки - 06.05.2023, станом на 04.12.2023 перевищено на 13 днів.

Згідно з п.4 розділу І Постанови НБУ від 02.01.2019 №7 «Про затвердження Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів» перевищення граничних строків розрахунків дозволяється на підставі висновку.

Висновок - висновок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, виданий на продовження граничних строків розрахунків, установлених Національним банком.

В той же час Висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Нацбанком, а саме за експортним контрактом від 24.10.2022 року №24/10 за період, що перевірявся по ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» матеріали справи не містять

Відповідно ч.6 ст.13 Закону №2473, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Судом першої інстанції вірно зауважено, що позивачем не надано документального підтвердження невиконання умов зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2022 №24/10 через дію форс-мажорних обставин, а також доказів, на підтвердження претензійної роботи, у розумінні ч.7 ст.13 Закону України по контракту від 24.10.2022 року №24/10.

Вказані обставини підтверджують порушення позивачем ч.2 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» при виконанні експортного контракту від 24.10.2022 №24/10, в частині несвоєчасного надходження валютної виручки, за що згідно з ч.5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» відповідачем була нарахована пеня за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

10.11.2022 року між ТОВ «ОРГАНІК- ДНІПРО ПЛЮС» (Покупець), в особі директора Ігоря Самсоненка та компанії STACROLOFT INC. OЬ, ESTONIA, (Продавець) в особі директора Сергія Немировського було укладено контракт №10/11, згідно з умовами якого Продавець продає, а Покупець купує - розчинник ЕПСИЛОН, надалі «Товар», асортимент, ціна та кількість яких оговорюється в підписаних обома сторонами додатках до даного контракту в кількості до 2000 метричних тон.

Строк поставки - 2022-2023 рік.

Товар постачається автомобільним транспортом (автоцистернами). Можливе постачання залізничним транспортом. Датою постачання вважається дата штемпеля у відповідності до базісу постачання, вказаного у додатку до цього контракту.

Ціна товару визначається на умовах поставки оговорених в даному контракті, а також в додатках до нього. Ціна товару визначається в Євро та вказується в додатках до даного контракту.

09.03.2023 року до контракту № 10/11 від 10.11.2022 року було укладено додаток №3, в якому період відвантаження був визначений березень-квітень 2023 р. Також у додатку №3 визначено, що товар постачається автотранспортом на умовах СРТ Кам`янське, Україна, (ІНКОТЕРМС-2020).

Загальна орієнтована вартість Товару, відповідно до додатку від 09.03.2023 року №3, складає 126 000,00 (+/-10%) Євро, 120 +/- метричних тн по ціні 1050,00 Євро.

Станом на 10.11.2022 року, згідно регістрів бухгалтерського обліку ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС», за рахунком 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» за контрактом від 10.11.2022 року №10/11 початкове сальдо дорівнює « 0», що не заперечується позивачем.

На виконання договірних зобов`язань по контракту від 10.11.2022 року №10/11 у періоді, що перевірявся контролюючим органом ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» перерахувало з рахунку, який відкритий в уповноваженому банку АТ «ПУМБ», МФО 334851, нерезиденту компанії STACROLOFT INC.OЬ, ESTONIA, валютні кошти на загальну суму 96 200,00 Євро, що зафіксовано в бухгалтерському обліку підприємства по рахунку Дт 632 «Розрахунки з постачальниками в іноземній валюті», а саме: платіжне доручення в іноземній валюті від 09.03.2023 на суму 80 000,00 Євро, граничний термін надходження товару по імпорту 04.09.2023 року; платіжне доручення в іноземній валюті від 10.03.2023 на суму 16 200,00 Євро, граничний термін надходження товару по імпорту 05.09.2023 року. Наведені обставини також підтверджуються наданими до суду доказами та сторонами не заперечуються.

Проте, у перевіряємому періоді з 10.11.2022 року по 04.12.2023 року по контракту від 10.11.2022 №10/11 товар по імпорту від нерезидента STACROLOFT INC.OЬ, ESTONIA на адресу ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» не надходив.

Судом першої інстанції враховано договір уступки права вимог №3/23 від 01.09.2023 року (місце укладання м. Талин).

Так відповідно до умов зазначеного договору уступки права вимог, Компанія STACROLOFT INC.OЬ, ESTONIA, в подальшому «Первісний кредитор», в особі директора Сергія Немировського, ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» в подальшому «Новий кредитор» в особі директора Ігоря Самсоненка, та Приватне підприємство «Планета-2000», в подальшому «Боржник», в особі директора Костянтина Гнідікова передбачили наступне: «Первісний кредитор» уступає, а «Новий боржник» приймає право вимоги боргу до ПП «Планета-2000» за договором № 5/22 від 01.04.2022 р., що укладений між «Первісним кредитором» та Боржником.

Пунктом 1.3. договору уступки передбачено, що на момент підписання договору розмір вимоги, що уступається (частина суми основного боргу по договору №5/22 від 01.04.2022) складає 101 872,94 USD.

Пунктом 2.3 договору уступки Сторони також передбачили, що з моменту підписання цього договору, Боржник свої зобов`язання перед Новим кредитором в розмірі 101 872,941 USD, що витікають з Первісного договору, виконує Новий кредитор у строк до 31.03.2024 р.

З моменту підписання цього договору, Первісний кредитор втрачає право вимоги виконання зобов`язань за Первісним договором від Боржника частково на суму основного боргу у розмірі 101872.941 USD ( п. 2.4 договору уступки).

У пункті 2.5. договору уступки Сторони передбачили, що у рахунок оплати права вимоги, що уступається, Первісний кредитор проводить залік заборгованості Первісного кредитора перед Новим кредитором, що виникає з Контракту 10/11 від 10.11.2022 р. на суму 96 200,00 USD. Валюта зобов`язань за первісним договором - долари США, для здійснення заліку сторони погодили застосовувати курс Європейського Центрального Банку на дату останніх надходжень грошових коштів, а саме для 80 000 EUR, курс 1,0570 (09.03.2023 р.) - складає 84560,00 USD для 16200 EUR - 1,0687 ( 10.03.2023 р.) складає 17 312,94 USD.

Залік за Актом звірки до Контракту №10/11 від 10.11.2022 р. між Первісним кредитором та Новим кредитором здійснений на суму 96 200 EUR.

З умов наданого позивачем договору випливає, що Компанія STACROLOFT INC.OЬ, ESTONIA, як «Первісний кредитор», провела залік заборгованості перед ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС», що виникає з Контракту №10/11 від 10.11.2022 р. на суму 96 200,00 USD, шляхом перекладання своїх зобов`язань на Боржника - ПП «Планета-2000». Проте судом першої інстанції вірно зауважено, що доказів погашення простроченої дебіторської заборгованості, яка утворилась через невиконання умов контракту №10/11 від 10.11.2022 р. позивач ні під час перевірки, ні до суду не надав і доводами апеляційної скарги вказані обставини не спростовано.

За результатами перевірки позивача контролюючим органом було встановлено, що станом на 04.12.2023 по контракту від 10.11.2022 року №10/11, складеному з STACROLOFT INC.OЬ, ESTONIA, зафіксовано прострочена дебіторська заборгованість, що не відповідає даним бухгалтерського обліку підприємства, в сумі 96 200,00 грн. Наведені обставини позивачем не спростовані.

Також ГУ ДПС у Дніпропетровській області отримано податкову інформацію від Національного банку України від 23.10.2023 року №25-0008/249/ДСК щодо виявлених фактів порушень ТОВ «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» () норм валютного законодавства України при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 10.11.2022 №10/11: імпортна операція від 09.03.2023 в сумі 80 000,00 Євро, граничний термін розрахунків - 04.09.2023, станом на 04.12.2023 перевищено на 91 днів, підтверджено перевіркою; від 10.03.2023 в сумі 16 200,00 Євро, граничний термін надходження валютної виручки - 05.09.2023, станом на 04.12.2023 перевищено на 90 днів, підтверджено перевіркою.

Висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Нацбанком, а саме за імпортним контрактом від 10.11.2022 року №10/11 по ТОВ «ОРГАНІК-ДНШРО ПЛЮС» матеріали справи не містять.

Судом першої інстанції вірно зауважено, що позивачем не надано документального підтвердження невиконання умов зовнішньоекономічного контракту від 10.11.2022 М10/11 через дію форс-мажорних обставин а також, проведення претензійної роботи, у розумінні ч.7 ст.13 Закону України №2473 по контракту від 10.11.2022 №910/11.

Виходячи з викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про підтвердження висновків відповідача про порушення ТОВ «ОРГАНІК- ДНІПРО ПЛЮС» ч.3 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 10.11.2022 №10/11, в частині не своєчасного надходження товару по імпорту в сумі 96 200,00 Євро, за що на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» відповідачем була нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.

Спростовуючи доводи позивача щодо наявності форс-мажорних обставин на які посилається позивач, суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону №2473-VIII у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Отже, якщо позивач посилається на те, що виконання договорів, передбачених частинами другою або третьою статті 13 Закону №2473-VIII, зупинилось у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, він повинен довести, що наявні обставини (введення воєнного стану чи початку бойових дій) мають відношення до конкретного господарського зобов`язання та унеможливлюють після постачання товару або здійснення авансового платежу отримати резидентами валютної виручки або поставку їм імпортного товару на невизначений строк, а також з метою не нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків у період дії форс- мажорних обставин необхідно засвідчити даний факт відповідною довідкою уповноваженої організації (органу) країни нерезидента та/або сертифікатом Торгово- промислової палити України.

Пунктом 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України (далі - ТПГІ) та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням Президії ТПП України 18 грудня 2014 року №44(5) (далі - Регламент ТПП) визначено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також визначених сторонами за договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідним договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Згідно з Регламентом ТПП, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності по кожному окремому договору, виконання якого настало згідно з умовами договору і виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин, шляхом видачу сертифікату ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством та Регламентом.

ТПП України веде єдиний Реєстр сертифікатів, виданих ТПП України та регіональними ТПП (Реєстр сертифікатів), про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та Реєстр уповноважених осіб.

При цьому, Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Тобто ТПП України листом повідомила всіх кого це стосується про те, що з 24 лютого 2022 року зазначені обставини є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності України. Але Регламентом ТПП лист не визначено таким документом як сертифікат, що засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПІІ України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Таким чином, лист ТПП України не є сертифікатом, що засвідчує настання форс- мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Виходячи з викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги Закону № 2473 і Регламенту ТПП, а також початок бойових дій на території України, для можливого звільнення платників податків від відповідальності за порушення граничних строків розрахунків, встановлених НБУ, обґрунтування неможливості виконання зовнішньоекономічного контракту, засвідчується ТПП України сертифікатом про наявність форс-мажорних обставин із зазначенням періоду дії таких обставин.

При цьому позивачем не доведено, неможливість виконання зобов`язань через форс-мажорні обставини та не підтверджено позивачем відповідними сертифікатами уповноважених органів.

Спростовуючи доводи позивача щодо неможливості нарахування пені у періоді здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Пунктом 1.1 статті 1 ПК України встановлено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення, визначені в абзацах 2-10 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Відповідно до абз.11 п.52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Визначення поняття пені встановлено підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України, а саме: пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПКУ податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених ПКУ) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених ПКУ.

Нормами пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, встановлено обмеження застосування штрафних санкцій та пені в період коронавірусної хвороби (COVID-19) саме за порушення податкового законодавства. Відповідальність за порушення валютного законодавства встановлена Законом № 2473, в якому відсутні норми щодо обмеження відповідальності під час коронавірусної хвороби (COVID-19).

Зміни до Закону №2473 щодо незастосування пені за порушення валютного законодавства у періоді здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) не вносились.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону № 2473 питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду, регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 3 Закону №2473 визначено, що у разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовують положення цього Закону.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону № 2473 порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

При цьому, норми Закону № 2473 та інших нормативно-правових актів, які регулюють зовнішньоекономічну діяльність, не звільняють від застосування штрафних санкцій та пені за порушення валютного законодавства у періоді здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Правовий висновок з питання правомірності нарахування пені за порушення валютного законодавства у періоді здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) викладений у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 23.07.2024 року по справі №240/25642/22 в якій сформулювала наступний правовий висновок: «Пеня, що передбачена частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), застосовується на загальних підставах і на таку не поширюються положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.».

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідачем в доводах апеляційної скарги жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаної правової позиції Верховного Суду, яка під час розгляду справи була правомірно врахована судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Викладеними обставинами підтверджуються висновки контролюючого органу про порушення позивачем ч.2, ч.3 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції`від 21.06.2018 року №2473-VIII, при виконанні умов зовнішньоекономічних контрактів: від 24.10.2022 року №24/10 - в частині несвоєчасного надходження валютної виручки у сумі 12 575, 25 Євро; від 10.11.2022 року №10/11 - в частині не отримання товару по імпорту у сумі 96 200, 00 Євро, отже нарахування пені за такі порушення було здійснено відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, а тому податкове повідомлення-рішення від 15.01.2024 року № є правомірним, підстави для його скасування відсутні, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційних скарг порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційні скарги слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРГАНІК-ДНІПРО ПЛЮС» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 20 серпня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов