Справа № 200/4340/25
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 року Справа№200/4340/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач), в якому просить: скасувати рішення відповідача від 04.06.2025 № 65; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії позивачу від 28.05.2025 зарахувавши до стажу для обрахунку пенсії періоди навчання відповідно до диплому № НОМЕР_1 від 25.07.1984 та період догляду за дитиною відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправність рішення відповідача від 04.06.2025 № 65 щодо відмови у призначенні пенсії за віком. З огляду на вказане, позов просить задовольнити.

Ухвалою суду від 18.06.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження

08.07.2025 відповідачем надано відзив на позов, у якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому вказано, що до страхового стажу не зараховано: період догляду за дитиною до трирічного річного віку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки зазначене прізвище « ОСОБА_3 » в свідоцтві про народження від 11.05.1983 серії НОМЕР_3 не відповідає паспортним даним заявниці « ОСОБА_3 »; період навчання з 01.09.1982 по 25.07.1984 згідно із дипломом від 25.07.1984 серії НОМЕР_4 , оскільки зазначене прізвище « ОСОБА_3 » згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №0 не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 ». Таким чином, вважає, що відповідачем прийнято правомірне рішення від 04.06.2025 № 65 про відмову Позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 32 роки. Враховуючи вищенаведене, Відповідач вважає, що відсутні законні підстави для повторного розгляду заяви Позивача від 28.05.2025 про призначення/ перерахунок пенсії зарахувавши до стажу для обрахунку пенсії періоди навчання відповідно до диплому 25.07.1984 № 416147, період догляду за дитиною відповідно до Свідоцтва про народження від 11.05.1983 НОМЕР_3 .

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

28.05.2025 позивач ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058- ІV (далі Закон №1058).

За принципом екстериторіальності заява від 28.05.2025 про призначення пенсії передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. За результатами розгляду заяви про призначення пенсії, 04.06.2025 відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Згідно вказаного рішення страховий стаж становить 27 роки 06 місяців 14 днів. Необхідний страховий стаж становить 32 роки.

До страхового стажу не зараховано:

- період догляду за дитиною до трирічного річного віку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки зазначене прізвище « ОСОБА_3 » в свідоцтві про народження від 11.05.1983 серії НОМЕР_3 не відповідає паспортним даним заявниці « ОСОБА_3 »;

- період навчання з 01.09.1982 по 25.07.1984 згідно із дипломом від 25.07.1984 серії НОМЕР_4 , оскільки зазначене прізвище « ОСОБА_3 » згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №0 не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 ».

Позивач не погоджуючись з рішенням відповідача про відмову у призначені пенсії за віком, а також не зарахуванні до її страхового стажу періодів догляду за дітьми та періоду навчання, звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із положеннями ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові відносини у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058), який набрав чинності з 01.01.2004, та починаючи з 01.01.2011 Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ст.45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня права, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно п.1 та п.2 ст.24 Закону №1058-ІV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у ст.20 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч.2 ст.20 Закону №1058-ІV).

У ст.26 Закону № 1058-IV, зі змінами внесеними Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 № 2148-VIII, визначено, що починаючи з 01.01.2025 по 31.12.2025 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 32 років.

Також, згідно із ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

У ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення та п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637). Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Щодо неврахуванням даних під час розгляду її заяви про призначення пенсії за віком в частині періодів по догляду за дітьми, суд наголошує, що внесення даних до паспорта та свідоцтва про народження дітей не належить до компетенції позивача. Позивач не несе відповідальність за порушення третіми особами вимог ведення трудових книжок, чи внесення даних до паспорта чи свідоцтва про народження. Формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Слід зазначити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Натомість, відповідач не здійснював ніяких запитів на підтвердження спірного періоду позивача та не надав доказів які б ставили під сумнів дійсність частині періодів по догляду за дітьми.

Щодо не зарахування до страхового стажу роботи позивача періодів догляду за дитиною ОСОБА_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 по досягненню трирічного віку, оскільки прізвище (рос. мовою) « ОСОБА_3 » зазначене у вищеперелічених документах не відповідає російській стороні паспорта позивача, де особа значиться як « ОСОБА_3 » суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд звертає увагу, що паспорт позивача містить запис про дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 що збігається з відомостями про дату народження зазначену у свідоцтві про народження.

Суд зазначає, що за наявними у відповідача документах можна було встановити чи є у позивача дитина яка народилась у спірний період чи ні. Обставина щодо того, на яку букву закінчується прізвище дитини, не може впливати на реалізацію позивачем права на зарахування періодів догляду за дитиною до страхового стажу.

Відповідно до п.«ж» ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Відповідно до п.п.2 п.2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком №637.

Відповідно п.11 вказаного Порядку № 637 час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3- річного віку мати не працювала.

З огляду на викладене, враховуючи наявність вищезазначених документів, відповідач протиправно не зарахував до загального трудового стажу позивача період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 по досягненню нею трирічного віку.

Щодо не зарахуванням до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1982 по 25.07.1984 згідно із дипломом від 25.07.1984 серії НОМЕР_4 , оскільки зазначене прізвище « ОСОБА_3 » згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №0 не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 », суд зазначає наступне.

Відповідно до п. «д» ч.3 ст.56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до п.8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, період здобуття освіти у професійних навчально-виховних закладах підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Так, згідно ОСОБА_4 в 1982 році вступила до Стахановського технічного училища №65 та в 1984 році закінчила повний курс названого училища.

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № від 01.03.2025, 06.11.1982 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Позивачем було змінено прізвище на ОСОБА_3 . Паспорт позивача містить відмітку про шлюб 06.11.1982 з ОСОБА_6 .

Позивачем суду було надано висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/443-а від 19.03.2025, наданого на запит позивача, я якому зазначено, що у практиці лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки зближення в усному мовленні (із наступним перенесенням в офіційні документи) варіантів фонем [а] та [о] в українських прізвищах у деяких фонетичних позиціях, що стає причиною співвіднесення варіантів етимологічно споріднених прізвищ з різними відмінковими парадигмами на зразок Білека - Білеко, Гречко - Гречка, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 тощо. Значна частотність подібних випадків зумовлена неоднозначною етимологією прізвища, непрозорістю мотиванта антропоніма та деякими ареально-говірковими фонетичними особливостями. У частині документів прізвище зафіксовано відповідно до чинних стандартів або по-іншому, що зумовлює орфографічну відмінність у різних документах однієї особи або членів однієї родини. Ідентифікація таких орфографічно відмінних записів ґрунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного записи прізвища ОСОБА_9 (паспорт; трудова книжка, запис ОСОБА_1 ) та ПОЛОТНЯНКА (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, відомості про одного з подружжя: запис ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ), запис російською мовою ПОЛОТНЯНКА (свідоцтво про народження, запис ОСОБА_11 , батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_12 ; свідоцтво про народження, запис ОСОБА_13 , батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_12 ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності між записами прізвища виникли внаслідок фіксації його фонетичних варіантів під впливом особливостей усного мовлення діалектного ареалу, де зроблено ці записи, та помилкового співвіднесення варіантів етимологічно споріднених прізвищ з різними відмінковими парадигмами (див. ОСОБА_14 . Українська діалектологія. - К.: Вища школа, 1980; ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Власні імена людей. Словник-довідник. - К.: Наукова думка, 1996, с. 299-323).

Суд приймає до уваги даний висновок для вирішення питання про наявність підстав щодо практичної необхідності у з`ясуванні ідентичності написання прізвища позивачки попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач протиправно не зарахував позивачу до страхового стажу період навчання за дипломом НОМЕР_4 .

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що рішення відповідача ухвалене поверхнево, без дослідження всіх наданих позивачем документів, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 25.07.1984 згідно із дипломом від 25.07.1984 серії НОМЕР_4 та період догляду за дитиною до трирічного річного віку з 22.04.1983.

За приписами ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст.90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 133, 139, 242, 244-250, 258, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.06.2025 №65 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 28.05.2025 та зарахувати до страхового стажу період догляду за дитиною 22.04.1983 по досягненню нею трирічного віку, а також зарахувати період навчання з 01.09.1982 по 25.07.1984 згідно диплому серії НОМЕР_4 .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Повний текст рішення складено 19.08.2025.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова