Справа № 320/26519/24
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року № 320/26519/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Діска А.Б., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невинесення постанов про закінчення виконавчих проваджень №: 53928033; 56724560; 56725107; 56725266; 56725643 та зняття арештів та обмежень накладених в межах вказаних виконавчих проваджень на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та ухвали Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 в справі № 910/18443/19;

2. Зобов`язати відповідача винести постанови про закінчення виконавчих проваджень №: 53928033; 56724560; 56725107; 56725266; 56725643 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 в справі № 910/18443/19 та зняти всі обтяження, заборони та арешти накладені в межах виконавчих проваджень №: 53928033; 56724560; 56725107; 56725266; 56725643.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.02.2020, було відкрито провадження в справі № 910/18443/19 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Керуючим реструктуризацією фізичної особи призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 . Постановою господарського суду міста Києва від 12.04.2021 в справі №910/18443/19 було визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 , введено процедуру погашення боргів фізичної особи, керуючою реалізацією призначено арбітражну керуючу Рудецьку О.Я.

Позивач вказує, що відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень ЦМУМЮ (м. Київ) у Київській області, який є стягувачем за вищенаведеними виконавчими провадженнями, в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства, був конкурсним кредитором ОСОБА_1 , оскільки вимоги до боржника у вигляді стягуваного виконавчого збору виникли до порушення провадження в справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , а саме до 10.02.2020, а саме в момент винесення відповідних постанов про стягнення виконавчого збору.

В межах справи №910/18443/19 про неплатоспроможність ОСОБА_1 кредиторські вимоги в частині вимог за виконавчими документами - постановами про стягнення виконавчих зборів за якими було відкрито вищенаведені ВП не заявлялись.

03.10.2022 ухвалою Господарського суду міста Києва в справі №910/18443/19 було вирішено: Звільнити фізичну особу ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від боргів. Також, наведеною ухвалою вирішено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

За твердженням позивача, оскільки Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень ЦМУМЮ (м. Київ) як стягувач за ВП №: 53928033; 56724560; 56725107; 56725266; 56725643 не заявлявся як конкурсний кредитор в рамках судової справи №910/18443/19 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , вищенаведеною ухвалою господарського суду міста Києва від 03.10.2022 було визнано такі вимоги погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню, вказане є прямою підставою для закриття вищенаведених виконавчих проваджень відповідно до п. 5, ч. 1, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про закінчення виконавчих проваджень та зняття арештів від 09.02.2024, в якій просив винести постанову про закінчення виконавчих проваджень № 53928033; 56724560; 56725107; 56725266; 56725643 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та зняти всі обтяження, заборони та арешти накладені в межах вказаних виконавчих проваджень. Проте відповідачем було відмовлено.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження).

Ухвалою суду було повернуто позивачу заяву про зміну позовних вимог.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 10.07.2018 відкрито виконавче провадження № 56725643 з виконання постанови цього ж відділу ДВС про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору № 51614759 від 05.09.2016.

13.07.2018 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було накладено арешт на майно боржника у межах суми стягнення 614906,79 грн.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28.03.2019 на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ у виконавчому провадженні № 56725643 повернуто стягувачу.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 10.07.2018 відкрито виконавче провадження № 56725266 з виконання постанови цього ж відділу ДВС про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору № 51654697 від 05.09.2016.

13.07.2018 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було накладено арешт на майно боржника у межах суми стягнення 614906,79 грн.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28.03.2019 на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ у виконавчому провадженні № 56725266 повернуто стягувачу.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 10.07.2018 відкрито виконавче провадження № 56725107 з виконання постанови цього ж відділу ДВС про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору № 51614635 від 05.09.2016.

13.07.2018 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було накладено арешт на майно боржника у межах суми стягнення 614906,79 грн.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28.03.2019 на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ у виконавчому провадженні № 56725107 повернуто стягувачу.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 10.07.2018 відкрито виконавче провадження № 56724560 з виконання постанови цього ж відділу ДВС про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору № 51614432 від 05.09.2016.

13.07.2018 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було накладено арешт на майно боржника у межах суми стягнення 614906,79 грн.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28.03.2019 на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ у виконавчому провадженні № 56724560 повернуто стягувачу.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 13.05.2017 відкрито виконавче провадження № 53928033 з виконання постанови цього ж відділу ДВС про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору № 20441562 від 05.11.2012.

25.05.2017 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було накладено арешт на майно боржника, у межах суми стягнення 508700,02 грн., на все майно, крім земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:018:0173, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, загальною площею 0,1068 га, кадастровий номер :02:0002:0049, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

01.03.2018 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах), а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення 508700,02 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28.03.2019 на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ у виконавчому провадженні № 53928033 повернуто стягувачу.

Позивач у лютому 2024 звертався до відповідача із заявою, в якій просив винести постанови про закінчення виконавчих проваджень та зняти всі обтяження, заборони та арешти, накладені в межах виконавчих проваджень № 53928033, 56724560, 56724895, 56724887, 56725107, 56725266, 56725510, 56725589, 56725643.

Відповідач листом від 13.02.2024 відмовив у задоволенні заяви позивача, вказавши, що на виконанні у Відділі перебували виконавчі провадження № 53928033, 56724560, 56724795, 56724887, 56725107, 56725266, 56725510, 56725589, 56725643. По виконавчим провадженням № 56724795, 56724887, 56725510 та 56725589 державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень у відповідності до п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі сплатою боржником суми відповідно до виконавчих документів. По виконавчим провадженням № 53928033, 56724560, 56725107, 56725266 та 56725643 державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчого документу стягувачу у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Посилаючись на вимоги ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідачем зазначено про відсутність підстав для закінчення виконавчих проваджень, зняття арешту з майна боржника та виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невинесення постанов про закінчення вказаних виконавчих проваджень та не зняття обтяжень, заборон та арештів, накладених в межах цих виконавчих проваджень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд враховує, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного (приватного) виконавця не проводяться (подібні висновки у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 817/928/17, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 569/6234/22).

За вказаних обставин, оскільки виконавчі провадження №: 53928033; 56724560; 56725107; 56725266; 56725643 було завершено, зазначені позивачем обставини не можуть бути підставою для прийняття відповідачем постанов про закінчення виконавчих проваджень, які вже було завершено. А тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невинесення постанов про закінчення виконавчих проваджень та зобов`язання відповідача винести постанови про закінчення таких виконавчих проваджень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ч. 4 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд враховує, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Згідно вимог ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Таким чином, відповідно до вимог законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, не передбачає застосування державним виконавцем наслідків завершення виконавчого провадження, встановлених частиною першою статті 38 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі зняття арешту з майна боржника.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно вимог ч. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Як зазначає позивач, оскільки Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень ЦМУМЮ (м. Київ) як стягувач за ВП № 53928033; 56724560; 56725107; 56725266; 56725643 не заявлявся як конкурсний кредитор в рамках судової справи № 910/18443/19 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , ухвалою господарського суду міста Києва від 03.10.2022 було визнано такі вимоги погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню.

Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника;

конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника;

поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно вимог ч. 4 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства у випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

На підставі п. 5-8 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі:

5) відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів;

6) затвердження звіту керуючого санацією в порядку, передбаченому цим Кодексом;

7) затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом;

8) якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.02.2020 було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Постановою Господарського суду м. Києва від 12.04.2021 визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 . Зобов`язано керуючого реалізацією: 1) здійснити процедуру погашення боргів боржника в порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства; 2) надати суду документально підтверджений звіт про виконану роботу з інформацією про фінансове становище і майно боржника при проведенні процедури погашення боргів боржника станом на день подання звіту.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.10.2022 затверджено звіт керуючої реалізацією у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Дію мораторію припинено. Звільнено фізичну особу ОСОБА_1 від боргів, а саме від подальшого виконання грошових вимог кредиторів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс», Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА 4". Ухвалено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Завершити процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 . Провадження у справі № 910/18443/19 про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 закрити.

Отже, з огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача, що виконавчі документи, за якими було відкрито виконавчі провадження № 53928033; 56724560; 56725107; 56725266; 56725643 є такими, що не підлягають виконанню.

Крім того суд враховує, що згідно наданих відповідачем копій актів про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 09.02.2022, 07.02.2023 та про знищення документів від 11.02.2022, 17.02.2023 відповідно, виконавчі провадження № 53928033; 56724560; 56725107; 56725266; 56725643 було знищено.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що виконавчі провадження після закінчення строку зберігання знищено, однак арешт, накладений на майно позивача як боржника, знятий не був.

За таких обставин, суд вважає, що відсутність виконавчого провадження та наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що незняття відповідачем арешту з майна та коштів боржника є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту, що накладений постановами державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 13.07.2018 у виконавчому провадженні № 56724560, 56725107, 56725266, 56725643, від 25.05.2017 та від 01.03.2018 у виконавчому провадженні № 53928033.

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (в редакції чинній на час розгляду справи), у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Враховуючи вимоги ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору, сплачених позивачем при зверненні до суду.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з майна та коштів ОСОБА_1 , накладеного постановами державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 13.07.2018 у виконавчому провадженні № 56724560, 56725107, 56725266, 56725643, від 25.05.2017 та від 01.03.2018 у виконавчому провадженні № 53928033.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Євгена Сверстюка, б. 15, м. Київ, 02002, ) зняти арешт з майна та коштів на рахунках ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , і.н. НОМЕР_1 ), накладеного постановами державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 13.07.2018 у виконавчому провадженні № 56724560, 56725107, 56725266, 56725643, від 25.05.2017 та від 01.03.2018 у виконавчому провадженні № 53928033.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , і.н. НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 6056,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Євгена Сверстюка, б. 15, м. Київ, 02002, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Діска А.Б.