Справа № 140/1291/25
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: Андрусенко О.О.

19 серпня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/1291/25 пров. № А/857/21870/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шинкар Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної митної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі № 140/1291/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековіст» до Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2025р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ековіст» (далі по тексту ТОВ «Ековіст») звернувся з позовом до Хмельницької митниці, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 19.08.2024р. №UA400030/2024/000014/2, від 19.08.2024р. №UA400030/2024/000015/2, від 19.08.2024р. №UA400030/2024/000012/2, від 22.08.2024р. №UA400030/2024/000017/2, від 26.08.2024р. №UA400030/2024/000018/2.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2025р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішеннями, апелянт Хмельницька митниця подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2025р. скасувати та прийняти нову постанову якою в позові відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.08.2023р. ТзОВ «ЕКОВІСТ» (покупець) та фірма Omnia Europe S.A. (продавець) уклали контракт №11/08/2023 KROH, за умовами якого продавець приймає на себе зобов`язання поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити, на умовах цього контракту кукурудзяний крохмаль (OmniBond 100, OmniBond 150, OmniCat 135A) (код товару УКТ ЗЕД 1108), іменований надалі товар. Валюта контракту євро. Ціна товару за цим контрактом встановлюється в євро і вказується в специфікаціях до цього контракту. Товар поставляється продавцем покупцеві на узгоджених умовах, зазначених в специфікаціях, що додаються до цього контракту. Умови оплати 100% передплата. За домовленістю сторін умови оплати товару можуть бути змінені, що сторони фіксують в додатках/специфікаціях. Оплата здійснюється в євро шляхом банківського переказу грошових коштів з рахунку покупця на рахунок продавця, зазначений у даному контракті (а.с.38-40, том 1).

Додатковою угодою №1 від 31.08.2023р. до контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023р. сторони внесли зміни до контракту, змінивши платіжні реквізити постачальника (а.с.62 зворот, том 1).

Додатковою угодою №2 від 06.12.2023р. до контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023р. сторони доповнили розділ 1 контракту п.1.3, за умовами якого покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023р. є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.A. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають із цього (а.с.63, том 1).

Додатковою угодою №3 від 06.12.2023р. до контракту внесено зміни до розділу 2 контракту і вказано, що кількість товару, що поставляється за даним контрактом, становить 20 000 тон. Орієнтовна сума контракту становить 7 300 000,00 євро (а.с.63 зворот, том 1).

24.07.2024р. сторони підписали специфікацію №23 до контракту на поставку кукурудзяного крохмалю Corn starch OmniBond 150 в кількості 850 т за ціною 355,00 євро за 1 т на загальну суму 301 750,00 євро, модифікованого катіонного крохмалю/(modified cationic corn starch) OmnіCat 145A, в кількості 44 т, за ціною 765 євро за 1 т на загальну суму 33 660,00 євро та кукурудзяного крохмалю Corn starch Ecovist 100 в кількості 22 т за ціною 355,00 євро за 1 т на загальну суму 7 810,00 євро, а всього на суму 343 220,00 євро (а.с.45 зворот, том 1).

На виконання умов контракту та специфікації від 24.07.2024р. №23 до контракту ТзОВ «ЕКОВІСТ» здійснив оплату на загальну суму 50 555,00 євро, що підтверджується swift-переказом від 08.08.2024р. (а.с.46, том 1).

Крім того, на виконання умов контракту та специфікації від 24.07.2024р. №23 до контракту ТзОВ «ЕКОВІСТ» здійснив оплату на загальну суму 33 000,00 євро, що підтверджується swift-переказом від 14.08.2024р. (а.с.123, том 1).

19.08.2024р. для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у виробництві гофрокартону; розфасовано у паперові мішки по 25 кг; вага нето 22000 кг» декларант позивача подав МД №24UA43U9 (а.с.101, том 2). Фактурна вартість товару становить 7 810,00 євро (еквівалентно 353 785,97 грн.). Митну вартість товару визначено за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються) на рівні 381 785,97 грн. з урахуванням транспортних витрат у сумі 28 000,00 грн. До митної декларації додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH (а.с.38-40, том 1); додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 (а.с.62 зворот-63 зворот, том 1); специфікацію від 24.07.2024 №23 (а.с.45 зворот, том 1); пакувальний лист від 14.08.2024 №ОІ-008942 (а.с.104, том 2); інвойс від 14.08.2024 №ОІ-008942 (а.с.105, том 2); банківський платіжний документ від 08.08.2024 (а.с.81, том 2); сертифікат з перевезення товару №Y 0035941 (а.с.107, том 2); міжнародну товарно-транспортну накладну №050777 (а.с.106, том 2); декларацію країни відправлення №24ROCT1970Z10938B6 (а.с.114, том 2); договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.02.2024 №13/24/ЛВ (а.с.48-49, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 01.09.2023 №КМ2112/23 (а.с.50-52, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 05.06.2024 №VV/11091/24 (а.с.52 зворот-54); заявку на автоперевезення від 13.08.2024 №245 (а.с.54 зворот, том 1); довідку про транспортно-експедиційні витрати від 19.08.2024 №559-СТ (а.с.47 зворот, том 1); калькуляцію від 19.08.2024 №559-СТ (а.с.55, том 1); лист від 15.08.2023 (а.с.42 зворот-43, том 1).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган в електронному повідомленні декларанту запропонував подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На електронне повідомлення митного органу декларант листом від 19.08.2024р. повідомив про відсутність інших документів (а.с.117, том 2).

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації від 19.08.2024р. МД №24UA43U9 та доданих до неї документів, митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 19.08.2024р. №UA400030/2024/000014/2 (а.с.118, том 2) та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2024/000130 (а.с.119-120, том 2).

Із змісту графи 33 оскаржуваного рішення видно, що за результатами перевірки встановлено, що заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше; вартість товару відповідно до MRN № 24ROCT1970Z10938B6 вища від вартості, заявленої до митного оформлення; сума зазначена в платіжній інструкції не відповідає сумі, вказаній в специфікації №23 та вартості задекларованого товару; на одній із сторінок контракту від 14.08.2023 відсутній підпис продавця, передбачений формою даного документа; відповідно до довідки на транспортно-експедиційні витрати, вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України значно нижча ніж вартість після кордону (тариф на перевезення до кордону складає 50,08 грн/км, після кордону України 86,83 грн/км). Відповідно до довідки на транспортно-експедиційні витрати відстань з місця завантаження до кордону становить 559 км, а в калькуляції транспортних витрат зазначена відстань з місця завантаження до кордону 562 км. При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування. Зазначене в рахунку-фактурі замовлення на закупівлю (додаток) не подано до митного оформлення; згідно додаткової угоди №2 від 06.12.2023 до Контракту № 11/08/2023 KROH від 14.08.2023 додано пункт 1.3 «покупець на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.А. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього». Однак, до митного оформлення надано специфікацію №23 від 24.07.2024, в якій зазначено ціну 355 євро за тонну, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`юторство ТзОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства. Крім того згідно даного доповнення покупець зобов`язаний купувати щомісячно певну кількість товару. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. Подані до митного оформлення документи не містять усіх визначених частиною десятою статті 58 МК України числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно ст.64 МК України за МД №24UA18U1 від 17.06.2024р..

Товар випущено у вільний обіг за МД №24UA64U7 від 19.08.2024р. (а.с.60 зворот, том 1).

Крім того, 26.08.2024р. для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у виробництві гофрокартону; розфасовано у мішки по 1000 кг; вага нето 22000 кг» декларант позивача подав МД №24UA76U8 (а.с.121, том 2). Фактурна вартість товару становить 7 810,00 євро (еквівалентно 358 015,09 грн.). Митну вартість товару визначено за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються) на рівні 386 015,09 грн. з урахуванням транспортних витрат у сумі 28 000,00 грн. До митної декларації додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH (а.с.38-40, том 1); додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 (а.с.62 зворот-63 зворот, том 1); специфікацію від 24.07.2024 №23 (а.с.45 зворот, том 1); пакувальний лист від 22.08.2024 №ОІ-009001 (а.с.125, том 2); інвойс від 22.08.2024 №ОІ-009001 (а.с.127, том 2); банківський платіжний документ від 14.08.2024 (а.с.82, том 2); сертифікат з перевезення товару №Y 0035956 (а.с.170, том 1); міжнародну товарно-транспортну накладну №728415 (а.с.126, том 2); декларацію країни відправлення №24ROCT1970V11614B9 (а.с.137, том 2); договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.02.2024 №13/24/ЛВ (а.с.48-49, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 01.09.2023 №КМ2112/23 (а.с.50-52, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 13.06.2024 №VV/І1109/24 (а.с.132-135, том 2); заявку на автоперевезення від 21.08.2024 №254 (а.с.131, том 2); довідку про транспортно-експедиційні витрати від 26.08.2024 №573-СТ (а.с.130, том 2); калькуляцію від 26.08.2024 №573-СТ (а.с.129, том 2); лист від 15.08.2023 (а.с.42 зворот-43, том 1).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На електронне повідомлення митниці декларант листом від 26.08.2024 повідомив про відсутність інших документів (а.с.142, том 2).

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації від 26.08.2024р. №24UA76U8 та доданих до неї документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 26.08.2024р. №UA400030/2024/000018/2 (а.с.143-144, том 2) та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2024/000135 (а.с.145-146, том 2).

Із змісту графи 33 оскаржуваного рішення видно, що за результатами перевірки встановлено, що заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше; вартість товару відповідно до MRN вища від вартості, заявленої до митного оформлення; сума зазначена в платіжній інструкції не відповідає сумі, вказаній в специфікації та вартості задекларованого товару; на одній із сторінок контракту від 14.08.2023 відсутній підпис продавця, передбачений формою даного документа; відповідно до довідки на транспортно-експедиційні витрати, вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України значно нижча ніж вартість після кордону (тариф на перевезення до кордону складає 50,09 грн/км, після кордону України 77,84 грн/км), а відповідно до калькуляції транспортно-експедиційних витрат, вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України також значно нижча ніж вартість після кордону, але відрізняться (тариф на перевезення до кордону складає 49,82 грн/км, після кордону України 77,38 грн/км). При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування. Зазначене в рахунку-фактурі та міжнародній товарно-транспортній накладній замовлення на закупівлю (додаток) не подано до митного оформлення; згідно додаткової угоди №2 від 06.12.2023 до контракту № 11/08/2023 KROH від 14.08.2023 додано пункт 1.3 «покупець на підставі декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.А. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього». Однак, до митного оформлення надано специфікацію №23 від 24.07.2024, в якій зазначено ціну 355 євро за тонну, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`юторство ТзОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства. Крім того згідно даного доповнення покупець зобов`язаний купувати щомісячно певну кількість товару. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. Подані до митного оформлення документи не містять усіх визначених частиною десятою статті 58 МК України числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно ст.64 МК України за МД №24UA18U1 від 17.06.2024р..

Товар випущено у вільний обіг за МД №24UA82U6 від 26.08.2024р. (а.с.166, том 1).

19.08.2024р. для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у виробництві гофрокартону; розфасовано у мішки по 25 кг; вага нето 21000 кг» декларант позивача подав МД №24UA46U6 (а.с.148-149, том 2). Фактурна вартість товару становить 7 455,00 євро (еквівалентно 337 704,79 грн.). Митну вартість товару визначено за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються) на рівні 365 704,79 грн. з урахуванням транспортних витрат у сумі 28 000,00 грн. До митної декларації додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH (а.с.38-40, том 1); додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 (а.с.62 зворот-63 зворот, том 1); специфікацію від 24.07.2024 №23 (а.с.45 зворот, том 1); пакувальний лист від 16.08.2024 №ОІ-008955 (а.с.153, том 2); інвойс від 16.08.2024 №ОІ-008955 (а.с.154, том 2); банківський платіжний документ від 14.08.2024 (а.с.82, том 2); сертифікат з перевезення товару №Y 0035945 (а.с.156, том 2); міжнародну товарно-транспортну накладну (а.с.155, том 2); декларацію країни відправлення №24ROCT1970О11090B8 (а.с.171-172, том 2); договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.02.2024 №13/24/ЛВ (а.с.48-49, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 01.09.2023 №КМ2112/23 (а.с.50-52, том 1); договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 15.08.2024 №ВG/І1278/24 (а.с.161-165, том 2); договір транспортного експедирування від 23.03.2021 (а.с.166-168, том 2); заявку на автоперевезення від 16.08.2024 №246 (а.с.160, том 2); довідку про транспортно-експедиційні витрати від 19.08.2024 №558-СТ (а.с.159, том 2); калькуляцію від 19.08.2024 №558-СТ (а.с.158, том 2); лист від 15.08.2023 (а.с.42 зворот-43, том 1).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На електронне повідомлення митниці декларант листом від 19.08.2024р. повідомив про відсутність інших документів (а.с.176, том 2).

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації від 19.08.2024р. МД №24UA46U6 та доданих до неї документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 19.08.2024р. №UA400030/2024/000015/2 (а.с.177-178, том 2) та сформував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2024/000131 (а.с.179-180, том 2).

У графі 33 оскаржуваного рішеннявидно, що за результатами перевірки встановлено, що заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше; вартість товару відповідно до MRN вища від вартості, заявленої до митного оформлення; сума зазначена в платіжній інструкції не відповідає сумі, вказаній в специфікації та вартості задекларованого товару; на одній із сторінок контракту від 14.08.2023 відсутній підпис продавця, передбачений формою даного документа; відповідно до довідки на транспортно-експедиційні витрати, вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України значно нижча ніж вартість після кордону (тариф на перевезення до кордону складає 50,09 грн/км, після кордону України 86,83 грн/км). Відповідно до довідки про на транспортно-експедиційні витрати відстань з місця завантаження до кордону становить 599 км, а в калькуляції транспортних витрат зазначена відстань з місця завантаження до кордону 562 км. При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування. Зазначене в рахунку-фактурі та міжнародній товарно-транспортній накладній замовлення на закупівлю (додаток) не подано до митного оформлення; згідно додаткової угоди №2 від 06.12.2023 до контракту № 11/08/2023 KROH від 14.08.2023 додано пункт 1.3 «покупець на підставі декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.А. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього». Однак, до митного оформлення надано специфікацію №23 від 24.07.2024, в якій зазначено ціну 355 євро за тонну, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`юторство ТзОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства. Крім того згідно даного доповнення покупець зобов`язаний купувати щомісячно певну кількість товару. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. Подані до митного оформлення документи не містять усіх визначених частиною десятою статті 58 МК України числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно ст.64 МК України за МД №24UA18U1 від 17.06.2024.

Товар випущено у вільний обіг за МД №24UA67U4 від 19.08.2024р. (а.с.91, том 1).

Крім того, 19.08.2024р. для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у виробництві гофрокартону; розфасовано у мішки по 25 кг; вага нето 21000 кг» декларант позивача подав МД №24UA38U0 (а.с.181, том 2). Фактурна вартість товару становить 7 455,00 євро (еквівалентно 337 704,79 грн.). Митну вартість товару визначено за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються) на рівні 365 704,79 грн. з урахуванням транспортних витрат у сумі 28 000,00 грн. До митної декларації додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH (а.с.38-40, том 1); додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 (а.с.62 зворот-63 зворот, том 1); специфікацію від 24.07.2024 №23 (а.с.45 зворот, том 1); пакувальний лист від 16.08.2024 №ОІ-008956 (а.с.184, том 2); інвойс від 16.08.2024 №ОІ-008956 (а.с.185, том 2); банківський платіжний документ від 14.08.2024 (а.с.188, том 2); сертифікат з перевезення товару №Y 0035943 (а.с.187, том 2); міжнародну товарно-транспортну накладну №196406 (а.с.186, том 2); декларацію країни відправлення №24ROCT1970N11088B5 (а.с.207, том 2); договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.02.2024 №13/24/ЛВ (а.с.48-49, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 01.09.2023 №КМ2112/23 (а.с.50-52, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 15.08.2024 №НВ/І1277/24 (а.с.201-204, том 2); заявку на автоперевезення від 16.08.2024 №247 (а.с.195, том 2); довідку про транспортно-експедиційні витрати від 19.08.2024 №557-СТ (а.с.190, том 2); калькуляцію від 19.08.2024 №557-СТ (а.с.189, том 2); лист від 15.08.2023 (а.с.42 зворот-43, том 1).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На електронне повідомлення митниці декларант листом від 19.08.2024р. повідомив про відсутність інших документів (а.с.210, том 2).

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації від 19.08.2024р. МД №24UA38U0 та доданих до неї документів, митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 19.08.2024р. №UA400030/2024/000012/2 (а.с.211, том 2) та сформував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2024/000128 (а.с.212, том 2).

У графі 33 оскаржуваного рішення видно, що за результатами перевірки встановлено, що заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше; вартість товару відповідно до MRN №24ROCT1970N11088B5 від 16.08.2024р. вища від вартості, заявленої до митного оформлення; сума зазначена в платіжній інструкції не відповідає сумі, вказаній в специфікації №23 та вартості задекларованого товару; на одній із сторінок контракту від 14.08.2023 відсутній підпис продавця, передбачений формою даного документа; відповідно до довідки на транспортно-експедиційні витрати, вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України значно нижча ніж вартість після кордону (тариф на перевезення до кордону складає 49,82 грн/км, після кордону України 83,33 грн/км). При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування. Зазначене в рахунку-фактурі замовлення на закупівлю (додаток) не подано до митного оформлення; згідно додаткової угоди №2 від 06.12.2023 до контракту № 11/08/2023 KROH від 14.08.2023 додано пункт 1.3 «покупець на підставі декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.А. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього». Однак, до митного оформлення надано специфікацію №23 від 24.07.2024, в якій зазначено ціну 355 євро за тонну, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`юторство ТзОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства. Крім того згідно даного доповнення покупець зобов`язаний купувати щомісячно певну кількість товару. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. Подані до митного оформлення документи не містять усіх визначених частиною десятою статті 58 МК України числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно ст.64 МК України за МД №24UA18U1 від 17.06.2024.

Товар випущено у вільний обіг за МД №24UA48U4 від 19.08.2024р. (а.с.109 зворот-110, том 2).

Також, 22.08.2024р. для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару «натуральний кукурудзяний крохмаль OMNIBOND-150, у вигляді дрібного порошку білого кольору, чистий, без стороннього запаху, не містить у своєму складі генетично модифікованих організмів, не для харчової промисловості, використовується як клей у виробництві гофрокартону; розфасовано у мішки по 25 кг; вага нето 22000 кг» декларант позивача подав МД №24UA22U9 (а.с.214, том 2). Фактурна вартість товару становить 7 810,00 євро (еквівалентно 358 463,38 грн.). Митну вартість товару визначено за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються) на рівні 386 463,38 грн. з урахуванням транспортних витрат у сумі 28 000,00 грн. До митної декларації додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH (а.с.38-40, том 1); додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 (а.с.62 зворот-63 зворот, том 1); специфікацію від 24.07.2024 №23 (а.с.45 зворот, том 1); пакувальний лист від 17.08.2024 №ОІ-008968 (а.с.218, том 2); інвойс від 17.08.2024 №ОІ-008968 (а.с.219, том 2); банківський платіжний документ від 14.08.2024 (а.с.188, том 2); сертифікат з перевезення товару №Y 0035949 (а.с.221, том 2); міжнародну товарно-транспортну накладну №0116595 (а.с.220, том 2); декларацію країни відправлення №24ROCT1970Р11322B7 (а.с.229-230, том 2); договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.02.2024 №13/24/ЛВ (а.с.48-49, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 01.09.2023 №КМ2112/23 (а.с.50-52, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 05.06.2024 №VV/І1091/24 (а.с.224-227, том 2); заявку на автоперевезення від 16.08.2024 №251 (а.с.133, том 1); довідку про транспортно-експедиційні витрати від 20.08.2024 №562-СТ (а.с.223, том 2); калькуляцію від 20.08.2024 №562-СТ (а.с.222, том 2); лист від 15.08.2023 (а.с.42 зворот-43, том 1).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На електронне повідомлення митниці декларант листом від 22.08.2024р. повідомив про відсутність інших документів (а.с.234, том 2).

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації від 22.08.2024р. МД №24UA22U9 та доданих до неї документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 22.08.2024р. №UA400030/2024/000017/2 (а.с.235-236, том 2) та сформував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400030/2024/000133 (а.с.237-238, том 2).

У графі 33 оскаржуваного рішення видно, що за результатами перевірки встановлено, що заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає рівню митної вартості ідентичних товарів того ж виробника, тієї ж торгової марки, митне оформлення яких здійснено раніше; вартість товару відповідно до MRN вища від вартості, заявленої до митного оформлення; сума зазначена в платіжній інструкції не відповідає сумі, вказаній в специфікації та вартості задекларованого товару; на одній із сторінок контракту від 14.08.2023 відсутній підпис продавця, передбачений формою даного документа; відповідно до довідки на транспортно-експедиційні витрати, вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України значно нижча ніж вартість після кордону (тариф на перевезення до кордону складає 46,74 грн/км, після кордону України 86,833 грн/км), а відповідно до калькуляції транспортно-експедиційних витрат вартість перевезення вантажу за 1 км до кордону України також значно нижча ніж вартість після кордону, але відрізняється (тариф на перевезення до кордону складає 49,82 грн/км, після кордону України 86,31 грн/км. При цьому до митного оформлення не надано належного підтвердження витрат на транспортування. Зазначене в рахунку-фактурі та міжнародній товарно-транспортній накладній замовлення на закупівлю (додаток) не подано до митного оформлення; згідно додаткової угоди №2 від 06.12.2023 до контракту № 11/08/2023 KROH від 14.08.2023 додано пункт 1.3 «покупець на підставі декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023 є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором Omnia Europe S.А. (Румунія) в Україні з усіма правами та обов`язками, що випливають з цього». Однак, до митного оформлення надано специфікацію №23 від 24.07.2024, в якій зазначено ціну 355 євро за тонну, яка діє для ексклюзивного дистриб`ютора, але дистриб`юторство ТзОВ «Ековіст» не підтверджено документально відповідно до законодавства. Крім того згідно даного доповнення покупець зобов`язаний купувати щомісячно певну кількість товару. При цьому, інформації щодо поставок за даним контрактом не надано. Подані до митного оформлення документи не містять усіх визначених частиною десятою статті 58 МК України числових значень складових митної вартості, зокрема належним чином підтверджених витрат на транспортування товарів.

У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно з статтею 64 МК України за МД №24UA18U1 від 17.06.2024.

Товар випущено у вільний обіг за МД №24UA30U5 від 22.08.2024р. (а.с.138 зворот-139, том 1).

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями та вважаючи такі протиправними та прийнятими з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду за захистом свого, як він вважає порушеного права.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ч.2 ст.51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Із змісту ст.52 МК України видно, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

ч.4 ,ч.5 ст.58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

ч.3 ст.53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Тобто, митний орган має повноваження вимагати додаткові документи у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Крім того, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду в постанові від 19.02.2019р. у справі № 805/2713/16-а.

Відповідно до ч.1-4 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

ч.1,ч.2 ст.53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5,ч.6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно ч.1-3 ст.54 цього Кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

ч.6 ст.54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: - невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; - неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу; - надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що обов`язок митного органу зазначати конкретні обставини, які викликали певні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Також, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду яка викладена у постанові від 05.03.2019р. у справі №815/5791/17 основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Поряд з цим, відповідно до норм ст.ст.51-58 МК України самої констатації суб`єктом владних повноважень наявних у нього сумнівів щодо вартості товарів недостатньо для прийняття рішення про коригування такої вартості, вказаний сумнів повинен бути обґрунтований з покликанням на інформацію, яка стала підставою його виникнення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що подані декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Зокрема, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що як до митного оформлення, так і до суду першої інстанції ТзОВ «ЕКОВІСТ» надав передбачені ст.53 МК України документи, які підтверджують задекларовану у вказаній митну вартість товару, а саме: до МД №24UA43U9 від 19.08.2024 декларант позивача подав наступні документи: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH (а.с.38-40, том 1); додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 (а.с.62 зворот-63 зворот, том 1); специфікацію від 24.07.2024 №23 (а.с.45 зворот, том 1); пакувальний лист від 14.08.2024 №ОІ-008942 (а.с.104, том 2); інвойс від 14.08.2024 №ОІ-008942 (а.с.105, том 2); банківський платіжний документ від 08.08.2024 (а.с.81, том 2); сертифікат з перевезення товару №Y 0035941 (а.с.107, том 2); міжнародну товарно-транспортну накладну №050777 (а.с.106, том 2); декларацію країни відправлення №24ROCT1970Z10938B6 (а.с.114, том 2); договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.02.2024 №13/24/ЛВ (а.с.48-49, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 01.09.2023 №КМ2112/23 (а.с.50-52, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 05.06.2024 №VV/11091/24 (а.с.52 зворот-54); заявку на автоперевезення від 13.08.2024 №245 (а.с.54 зворот, том 1); довідку про транспортно-експедиційні витрати від 19.08.2024 №559-СТ (а.с.47 зворот, том 1); калькуляцію від 19.08.2024 №559-СТ (а.с.55, том 1); лист від 15.08.2023 (а.с.42 зворот-43, том 1). До МД №24UA76U8 від 26.08.2024 позивач подав: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH (а.с.38-40, том 1); додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 (а.с.62 зворот-63 зворот, том 1); специфікацію від 24.07.2024 №23 (а.с.45 зворот, том 1); пакувальний лист від 22.08.2024 №ОІ-009001 (а.с.125, том 2); інвойс від 22.08.2024 №ОІ-009001 (а.с.127, том 2); банківський платіжний документ від 14.08.2024 (а.с.82, том 2); сертифікат з перевезення товару №Y 0035956 (а.с.170, том 1); міжнародну товарно-транспортну накладну №728415 (а.с.126, том 2); декларацію країни відправлення №24ROCT1970V11614B9 (а.с.137, том 2); договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.02.2024 №13/24/ЛВ (а.с.48-49, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 01.09.2023 №КМ2112/23 (а.с.50-52, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 13.06.2024 №VV/І1109/24 (а.с.132-135, том 2); заявку на автоперевезення від 21.08.2024 №254 (а.с.131, том 2); довідку про транспортно-експедиційні витрати від 26.08.2024 №573-СТ (а.с.130, том 2); калькуляцію від 26.08.2024 №573-СТ (а.с.129, том 2); лист від 15.08.2023 (а.с.42 зворот-43, том 1). До МД №24UA46U6 від 19.08.2024 було додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH (а.с.38-40, том 1); додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 (а.с.62 зворот-63 зворот, том 1); специфікацію від 24.07.2024 №23 (а.с.45 зворот, том 1); пакувальний лист від 16.08.2024 №ОІ-008955 (а.с.153, том 2); інвойс від 16.08.2024 №ОІ-008955 (а.с.154, том 2); банківський платіжний документ від 14.08.2024 (а.с.82, том 2); сертифікат з перевезення товару №Y 0035945 (а.с.156, том 2); міжнародну товарно-транспортну накладну (а.с.155, том 2); декларацію країни відправлення №24ROCT1970О11090B8 (а.с.171-172, том 2); договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.02.2024 №13/24/ЛВ (а.с.48-49, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 01.09.2023 №КМ2112/23 (а.с.50-52, том 1); договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 15.08.2024 №ВG/І1278/24 (а.с.161-165, том 2); договір транспортного експедирування від 23.03.2021 (а.с.166-168, том 2); заявку на автоперевезення від 16.08.2024 №246 (а.с.160, том 2); довідку про транспортно-експедиційні витрати від 19.08.2024 №558-СТ (а.с.159, том 2); калькуляцію від 19.08.2024 №558-СТ (а.с.158, том 2); лист від 15.08.2023 (а.с.42 зворот-43, том 1). До МД №24UA38U0 від 19.08.2024 позивачем було додано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH (а.с.38-40, том 1); додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 (а.с.62 зворот-63 зворот, том 1); специфікацію від 24.07.2024 №23 (а.с.45 зворот, том 1); пакувальний лист від 16.08.2024 №ОІ-008956 (а.с.184, том 2); інвойс від 16.08.2024 №ОІ-008956 (а.с.185, том 2); банківський платіжний документ від 14.08.2024 (а.с.188, том 2); сертифікат з перевезення товару №Y 0035943 (а.с.187, том 2); міжнародну товарно-транспортну накладну №196406 (а.с.186, том 2); декларацію країни відправлення №24ROCT1970N11088B5 (а.с.207, том 2); договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.02.2024 №13/24/ЛВ (а.с.48-49, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 01.09.2023 №КМ2112/23 (а.с.50-52, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 15.08.2024 №НВ/І1277/24 (а.с.201-204, том 2); заявку на автоперевезення від 16.08.2024 №247 (а.с.195, том 2); довідку про транспортно-експедиційні витрати від 19.08.2024 №557-СТ (а.с.190, том 2); калькуляцію від 19.08.2024 №557-СТ (а.с.189, том 2); лист від 15.08.2023 (а.с.42 зворот-43, том 1). До МД №24UA22U9 від 22.08.2024 було подано: контракт від 14.08.2023 №11/08/2023 KROH (а.с.38-40, том 1); додаткові угоди від 14.08.2023 №1, від 06.12.2023 №2, від 06.12.2023 №3 (а.с.62 зворот-63 зворот, том 1); специфікацію від 24.07.2024 №23 (а.с.45 зворот, том 1); пакувальний лист від 17.08.2024 №ОІ-008968 (а.с.218, том 2); інвойс від 17.08.2024 №ОІ-008968 (а.с.219, том 2); банківський платіжний документ від 14.08.2024 (а.с.188, том 2); сертифікат з перевезення товару №Y 0035949 (а.с.221, том 2); міжнародну товарно-транспортну накладну №0116595 (а.с.220, том 2); декларацію країни відправлення №24ROCT1970Р11322B7 (а.с.229-230, том 2); договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 22.02.2024 №13/24/ЛВ (а.с.48-49, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 01.09.2023 №КМ2112/23 (а.с.50-52, том 1); договір на транспортно-експедиційні послуги від 05.06.2024 №VV/І1091/24 (а.с.224-227, том 2); заявку на автоперевезення від 16.08.2024 №251 (а.с.133, том 1); довідку про транспортно-експедиційні витрати від 20.08.2024 №562-СТ (а.с.223, том 2); калькуляцію від 20.08.2024 №562-СТ (а.с.222, том 2); лист від 15.08.2023 (а.с.42 зворот-43, том 1).

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Апеляційний суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Водночас, на думку суду, у своєму рішенні про коригування митної вартості відповідач аргументовано не довів, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. При цьому, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування іншого методу визначення митної вартості.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Колегія суддів також наголошує, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у ч.3-ч.4 ст.53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак, за обставин цієї справи митний орган не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Зокрема, колегія суддів наголошує, що контрактом від 14.08.2023р. №11/08/2023 KROH, який укладений між ТзОВ «Ековіст» (покупець) та компанією Omnia Europe S.A. (продавець), визначено предмет та умови поставки, основні зобов`язання продавця та покупця. Зокрема, пунктами 1, 2, 3, 5 контракту передбачено, що продавець приймає на себе зобов`язання поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити, на умовах цього контракту кукурудзяний крохмаль (OmniBond 100, OmniBond 150, OmniCat 135A) (код товару УКТ ЗЕД 1108); валюта контракту євро, ціна товару за цим контрактом встановлюється в євро і вказується в специфікаціях до цього контракту, кількість товару, що поставляється за цим контрактом, становить 2000 т, орієнтована сума контракту становить 1 300 000,00 грн; маса брутто та нетто партій товару, що надійшов, визначається за інвойсами, виписаними продавцем. У загальну вартість контракту входить вартість товару, його упаковка, навантаження, митне оформлення в країні відправлення, вартість необхідних для даного виду товару сертифікатів.

Додатковою угодою від 31.08.2023р. №1 до контракту внесено зміни до розділу 11 контракту (стосуються зміни платіжних реквізитів продавця), а додатковою угодою від 06.12.2023р. №3 внесено зміни до розділу 2 контракту і вказано, що кількість товару, що поставляється за даним контрактом, становить 20 000 т; орієнтовна сума контракту становить 7 300 000,00 євро.

24.07.2024р. сторони підписали специфікацію №23 до контракту на поставку кукурудзяного крохмалю Corn starch OmniBond 150 в кількості 850 т за ціною 355,00 євро за 1 т на загальну суму 301 750,00 євро, модифікованого катіонного крохмалю/(modified cationic corn starch) OmnіCat 145A, в кількості 44 т, за ціною 765 євро за 1 т на загальну суму 33 660,00 євро та кукурудзяного крохмалю Corn starch Ecovist 100 в кількості 22 т за ціною 355,00 євро за 1 т на загальну суму 7 810,00 євро, а всього на суму 343 220,00 євро (а.с.45 зворот, том 1).

Відповідно до інвойсу №ОІ-008942 від 14.08.2024р. загальна вартість товару становить 7 810,00 євро, по інвойсу №ОІ-009001 від 22.08.2024р. 7 810,00 євро, по інвойсу №ОІ-008955 від 16.08.2024р. 7 455,00 євро, по інвойсу №ОІ-008956 від 16.08.2024р. 7 455,00 євро, по інвойсу №ОІ-008968 від 17.08.2024р. 7 810,00 євро. Даними документами визначено ідентифікаційні ознаки товару, кількість, ціну, умови оплати.

Ціна товару в інвойсах №ОІ-008942 від 14.08.2024р., №ОІ-009001 від 22.08.2024р., №ОІ-008955 від 16.08.2024р., №ОІ-008956 від 16.08.2024р., №ОІ-008968 від 17.08.2024р. відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД (графа 22).

В п.5.1 контракту встановлено, що умови оплати 100% передплата; за домовленістю сторін умови оплати товару можуть бути змінено, що сторони фіксують в додатках/специфікаціях.

У специфікації від 24.07.2024р. №23 також зазначено умови оплати товару 100% передплата. Тут же обумовлено, що поставка товару здійснюється частково (товарними партіями), автомобільним транспортом.

На виконання умов контракту від 14.08.2023р. №11/08/2023 KROH та специфікації від 24.07.2024р. №23 позивач здійснив оплату на загальну суму 83 555,00 євро, що підтверджено платіжними документами (Swift-переказ) від 08.08.2024р. та від 14.08.2024р.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс) згідно ч.2 ст.53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. Вказана в МД фактурна вартість товару відповідає тій, що зазначена в інвойсах. Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.

Крім того, визначаючи митну вартість за першим методом декларант в кожному випадку до фактурної вартості додав також витрати з перевезення товару від місця передачі перевізнику до кордону України (по кожній спірній декларації 28 000,00 грн.), що не заперечується відповідачем. Такі витрати підтверджено поданими разом із митною декларацією договорами, заявками, довідками про транспортні витрати, калькуляціями.

Отже, заявлена декларантом за першим методом митна вартість оцінюваного товару підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару, при цьому товарно-супровідні документи не містять відомостей, що відповідно до визначених сторонами контракту умов позивач має нести інші витрати.

Стосовно доводів апелянта як у спірних рішеннях так і в апеляційній скарзі про наявність розбіжностей у вартості товару, яка міститься в інвойсах, специфікаціях та в документах про оплату, колегія суддів зауважує, що в специфікаціях вказується загальна вартість товару.

Разом з тим, зважаючи на те, що весь об`єм товару, визначений специфікацією, неможливо поставити однією партією, тому така поставка здійснюється окремими невеликими партіями, на кожну з яких складається інвойс.

Отже, цілком очевидним є той факт, що вартість товару, яка зазначена у специфікації буде значно більша вартості товару, яка зазначена в інвойсі. У свою чергу, що стосується документів про оплату, такі охоплюють оплату кількох партій товару.

Крім того, у платіжному документі міститься покликання на контракт, а також на специфікацію, по якій проведено відповідну оплату. Платіж здійснено на рахунок продавця компанії Omnia Europe S.A., платіжні реквізити якого відповідають тим, що зазначені в додатковій угоді від 31.08.2023р. №1 та в переліку рахунків Account №RO65BTRLEURCRT.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що позивач не є ексклюзивним дистриб`ютором в Україні, оскільки компанія OMNIA EUROPE S.A. своїми листами підтвердила той факт, що ТзОВ «ЕКОВІСТ» є її ексклюзивним дистриб`ютором в Україні. Додатковою угодою №2 від 06.12.2023р. до контракту №11/08/2023 KROH від 14.08.2023р. компанія OMNIA EUROPE S.A. додатково підтвердила той факт, що ТзОВ «ЕКОВІСТ» є офіційним ексклюзивним дистриб`ютором даної компанії на підставі Декларації ексклюзивного дистриб`ютора від 15.08.2023р.

ч.10 ст.58 МК України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5).

В п.п.6, 8 ч.2 ст. 53 МК України видно, що декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - лише якщо здійснювалося страхування.

п.4.4 контракту від 14.08.2023р. №11/08/2023 KROH передбачено, що сторони домовилися, що товар поставляється продавцем покупцеві на узгоджених умовах, зазначених в специфікаціях, що додаються до цього контракту.

Згідно п.4 специфікації від 24.07.2024р. №23 сторони погодили, що поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах FCA Меджидія, Румунія згідно з умовами Інкотермс-2020.

Умови поставки FCA означають, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання з навантаження й розвантаження товару в даному місці: якщо постачання здійснюється в приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження; якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе. Зі змісту зазначеного терміну вбачається, що базис поставки на умовах FCA покладає зобов`язання по завантаженню на продавця. Відповідальність знімається з відправника вантажу в той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики щодо транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому всі експортні формальності та мита має здійснити та сплатити продавець, а витрати на імпортне оформлення залишаються на покупці. Ризики переходять від продавця до покупця після розміщення вантажу у транспорті, що належить перевізнику, або після передачі товару на місце завантаження транспорту перевізника.

У розглядуваному випадку, визначаючи митну вартість за першим методом, декларант відповідно до ч.10 ст.58 МК України до фактурної вартості додав також витрати на перевезення товару на заявлених умовах поставки до кордону України.

Колегія суддів наголошує, що законодавець не ставить в обов`язок декларанту подання конкретних документів, які підтверджують транспортні витрати.

Для підтвердження транспортних витрат митному органу надано договори про організацію перевезень автомобільним транспортом, заявки на перевезення, договори про транспортно-експедиційні послуги, довідки про транспортно-експедиційні витрати та калькуляції.

ТзОВ «Ековіст» (замовник) та ТзОВ «Ареал-Плюс» (виконавець) уклали договір від 22.02.2024р. №13/24/ЛВ про організацію перевезень автомобільним транспортом, згідно п.1.1, п.1.2 якого виконавець зобов`язався організувати перевезення вантажів замовника вантажним автомобільним транспортом; під кожне перевезення замовник надає виконавцю заявку на узгодження, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, місце доставки вантажу, заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також іншу необхідну інформацію.

Заявками на перевезення від 13.08.2024р. №245, від 16.08.2024р. №251 підписаними ТзОВ «Ековіст» та ТОВ «Ареал-Плюс», узгоджено перевезення по 22 т вантажу (крохмалю) на таких умовах: маршрут: Меджидія (Румунія) селище Понінка (Житомирська область); вартість перевезення по 57 000,00 грн. кожне.

У той же час, заявкою на перевезення від 21.08.2024р. №254 яка підписана ТзОВ «Ековіст» та ТОВ «Ареал-Плюс», узгоджено перевезення 22 т вантажу (крохмалю) на таких умовах: маршрут: Меджидія (Румунія) селище Понінка (Житомирська область); вартість перевезення 54 000,00 грн.

Заявкою на перевезення від 16.08.2024р. №246 яка підписана ТзОВ «Ековіст» та ТОВ «Ареал-Плюс», узгоджено перевезення 21 т вантажу (крохмалю) на таких умовах: маршрут: Меджидія (Румунія) селище Понінка (Житомирська область); вартість перевезення 57 000,00 грн.

Крім того, заявкою на перевезення від 16.08.2024р. №247 яка підписана ТзОВ «Ековіст» та ТОВ «Ареал-Плюс», узгоджено перевезення 21 т вантажу (крохмалю) на таких умовах: маршрут: Меджидія (Румунія) селище Понінка (Житомирська область); вартість перевезення 56 000,00 грн.

Довідками про транспортно-експедиційні витрати ТОВ «Ареал-Плюс» від 19.08.2024р. №559-СТ, №558-СТ, №557-СТ, від 20.08.2024р. №562-СТ, від 26.08.2024р. №573-СТ, підтверджено, що загальна вартість витрат на перевезення товару за межами території України (від місця завантаження - місто Меджидія (Румунія) до прикордонного переходу Порубне-Сирет) згідно з товаротранспортних накладних (CMR) та становить 28 000,00 грн. за кожну; витрати на страхування вантажу не передбачені.

Довідки про транспортно-експедиційні витрати, в свою чергу, узгоджуються з калькуляціями ТОВ «Ареал-Плюс» від 19.08.2024р. №559-СТ, №558-СТ, №557-СТ, від 20.08.2024р. №562-СТ, від 26.08.2024р. №573-СТ, відповідно до яких витрати по території Румунії становили 28 000,00 грн.: дизпаливо 10 500,00 грн., масло 1 500,00 грн., знос шин 3 000,00 грн., експлуатаційні матеріали 3 000,00 грн., амортизація - 2000,00 грн., заробітна плата - 4000,00 грн., відрядження - 4000,00 грн.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019р. у справі №804/16553/14 зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.10.2024р. у справі №520/6058/24.

Крім того, висновки митного органу в оскаржуваних рішеннях щодо непропорційності понесених витрат на транспортування товару є лише суб`єктивними припущеннями митного органу.

Колегія суддів звертає увагу, що у довідках про транспортні витрати саме перевізником, як надавачем послуг, визначено їх вартість з розподілом до митного кордону та по території України. Позивач не може володіти інформацією, які саме чинники вплинули на розподіл перевізником вартості послуг перевезення у такий спосіб. Поряд з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що роблячи висновки про непропорційність понесених позивачем витрат на транспортне перевезення, відповідачем враховувались такі фактори, що впливають на вартість послуг перевезення, як вартість пального, відрядні витрати, технічний стан доріг, витрачений час у дорозі тощо. Замовник (позивач) оплачує послуги перевізнику, якщо попередньо погодиться на ціну послуг, запропоновану останнім. При цьому митний орган не уповноважений у рішенні про коригування митної вартості товарів перевіряти економічну доцільність визначення вартості перевезення товару до митного кордону України та вартість такого перевезення товару до пункту призначення, оскільки такі складові загальної вартості перевезення товару самостійно визначаються сторонами договору перевезення.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що суб`єкт владних повноважень не надав будь-яких належних та допустимих доказів, які спростовували б розмір понесених позивачем витрат на перевезення вантажу та які вказували б на їх заниження, відтак, такі зауваження відповідача є необґрунтованими та безпідставними.

Стосовно покликань апелянта на те, що митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів, то колегія суддів зазначає, що митним органом не надано доказів на спростування визначеної товариством вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості схожих товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товару, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення. Більше того, наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари розмитнено у попередні періоди за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 16.07.2020 у справі №815/6833/17.

Стосовно доводів апелянта про те, що вартість товару відповідно до MRN країни відправлення вища від вартості, заявленої до митного оформлення колегія суддів зазначає, що відповідно до контракту від 14.08.2023р. №11/08/2023 KROH валютою договору є євро. Незважаючи на те, що в декларації країни відправлення вартість товару визначена у валюті Румунії румунський лей, згідно наданими до митного оформлення інвойсами №ОІ-008942 від 14.08.2024р., №ОІ-009001 від 22.08.2024р., №ОІ-008955 від 16.08.2024р., №ОІ-008956 від 16.08.2024р., №ОІ-008968 від 17.08.2024р. вартість товару визначена в євро, тобто вартість товарів у румунських леях сторонами контракту взагалі не визначалась.

При цьому, митна декларація країни відправлення в розумінні ч.2 ст.53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до ч.6 ст.53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Митна декларація країни відправлення у даному випадку підтверджує проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару. Будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем. Зокрема, у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару.

Таким чином, в експортних деклараціях йдеться про статистичну вартість (митну) в національній валюті в державі-члена Євросоюзу, де подається митна декларація, тобто, наведене числове значення у румунських леях при конвертації валют у митних цілях в Румунії.

Стосовно доводів апелянта про те, що на одній із сторінок контракту від 14.08.2023р. відсутній підпис продавця товару, колегія суддів звертає увагу на таке, що п.2 ч.2 ст. 53 МК України передбачено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, відноситься зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності.

В абз.13 ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-ХІІ визначено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Відповідно до ч.1-ч.5 ст.6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991р. № 959-ХІІ зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України. Зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. Зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнано недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або міжнародних договорів України.

Згідно ч.3 ст.31 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005р. № 2709-ІV зовнішньоекономічний договір, якщо хоча б однією стороною є громадянин України або юридична особа України, укладається у формі, передбаченій законом, незалежно від місця його укладення, якщо інше не встановлено міжнародним договором України. Правові наслідки недодержання вимоги щодо письмової форми зовнішньоекономічного договору визначаються правом, що застосовується до змісту правочину.

Із змісту ч.1-ч.2 ст.207 Цивільного кодексу України видно, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Таким чином, нормами чинного законодавства України не передбачено обов`язку сторін за правочином по вчиненню дій щодо проставляння підписів та печаток на кожній сторінці договору, який містить більше ніж одну сторінку.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що зовнішньоекономічний договір контракт від 14.08.2023р. №11/08/2023KROH належним чином засвідчений підписами уповноважених осіб продавця та покупця, печатками продавця та покупця на останньому аркуші договору, що не дає сумніву про дійсну наявність господарських правовідносин між контрагентами. Відсутність підпису уповноваженої особи продавця на одному із аркушів контракту від 14.08.2023р. №11/08/2023KROH не тягне за собою недійсності чи нікчемності такого договору.

Крім того, апелянт в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів не зазначив, яким чином відсутність підпису продавця на одному із аркушів контракту, вплинуло на митну вартість товарів, хоча митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у заявленій митній вартості, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та достовірності, зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх оформленні.

Разом з тим, витребовуючи додаткові документи, відповідач у своїх електронних повідомленнях не вказував на необхідності надання контракту з усіма його підписаними сторонами сторінками.

Отже, колегія суддів звертає увагу, що митний орган не надав доказів невиконання сторонами умов даного контракту чи відмови від їх виконання з наведених підстав.

Стосовно покликань митного органу як в оскаржуваних рішеннях від 19.08.2024 р.№UA400030/2024/000014/2, від 19.08.2024р. №UA400030/2024/000015/2 так і в апеляційній скарзі про наявність розбіжностей у довідках про транспортні витрати та калькуляціях щодо відстані з місця завантаження до кордону, колегія суддів зазначає, що позивач надавав листи від 19.08.2024р. №559-СТ та №558-СТ, якими підтвердив про допущення помилки в частині зазначення відстані від місця завантаження до кордону.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що різниця у відстані складала 3 км, а тому така не могла вплинути на заявлену позивачем митну вартість товару.

Стосовно доводів митного органу про ненадання замовлення на яке є покликання в рахунку-фактурі колегія суддів наголошує, що відповідно до умов контракту від 14.08.2023р. №11/08/2023KROH, поставка товару здійснюється окремими партіями за заявками покупця. Продавець підтверджує прийняття заявки і виставляє рахунок-проформу (інвойс). Тобто, умовами контракту не передбачено наявність письмового замовлення. Таким чином, замовлення може бути в усній формі, що не заборонено контрактом, а підтвердженням того, що таке мало дійсно місце, є наявність та подання до контролюючого органу разом з митною декларацією рахунку-проформи.

Крім того, замовлення покупця не передбачений у переліку документів, визначених у ст.53 МК України, як документ, що підтверджує митну вартість товарів. При цьому, згідно ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Також колегія суддів відхиляє доводи апелянта стосовно витребування додаткових документів, оскільки митним органом не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у ч.3-ч.4 ст.53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак, за обставин цієї справи митний орган не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Також, колегія суддів зазначає, що вимога про надання виписки з бухгалтерської документації, висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, каталогів, прейскурантів виробника товару, відповідно до ч.3 ст.53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

При цьому, ненадання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості.

Ненадання додаткових документів (прайс-листів, каталогів, специфікацій виробника товару) також не свідчить про недобросовісність позивача та не може позбавляти його можливості декларувати товар на підставі інших документів, про які домовилися сторони зовнішньоекономічного контракту і які за правилами ч.2 ст.53 МК України підтверджують митну вартість товару. Проте, що під час митного оформлення товару, позивач надав прайс-листи.

В процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено.

Отже, відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).

З урахуванням наведеного висновки у спірних рішеннях про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому, митний орган не вказав на неправильність проведених розрахунків митної вартості, зазначених у митних деклараціях, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновків, що сумніви митного органу щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019р. у справі №826/2313/16, від 13.06.2019р. у справі №820/6315/15, колегія суддів наголошує, що вимоги ч.3-ч.4 ст.53 та ч.2 ст.58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При вирішенні спору колегія суддів враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене ст.64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.58-ст.63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

В п.2, п.4 ч.2 ст.55 МК України видно, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. №883/21195), передбачено, що у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Покликання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст.59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст.64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019р. у справі №825/648/17.

Проте, у спірних рішеннях митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими.

Таким чином, митний орган не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021р. у справі №815/6854/17, від 14.07.2020р. у справі №809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Колегія суддів наголошує, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у даному випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Досліджуючи питання відповідності оскаржуваних рішень про коригування митної вартості вимогам пунктів 2 та 4 ст. 55 МК України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до положень статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

ст.57 Митного Кодексу України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

ст.64 Митного Кодексу України передбачено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано інформацію щодо рівня митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, визначених відповідно до раніше визнаних (визначених) митних вартостей та визначено митну вартість ввезених позивачем товарів за другорядним резервним методом згідно із статтею 64 МК України.

Відповідно до Правил заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, (затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 1 червня 2012 р.за № 883/21195) посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 08.02.2019р. в справі №825/648/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Однак, зміст оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів не дає суду можливості встановити які складові вплинули на формування митним органом саме такої ціни, у ньому не наведено пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У ньому лише зазначено про неможливість застосування другого-п`ятого методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з методами четвертим та п`ятим. Доказів в підтвердження проведення посадовою особою відповідача перевірки наявності чи відсутності відомостей про митне оформлення ідентичних чи аналогічних товарів, як цього вимагають митні процедури, відповідачем суду не надано.

Тобто, митний орган не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, відображеною у постанові від 18.08.2021р. у справі № 160/4944/19 та у постанові від 04.11.2021р. у справі №120/2634/19-а.

Крім того, митний органне довів обставин з приводу відсутності у базі даних відомостей щодо інших поставок подібних (аналогічних) товарів на митну територію України за ціною, що є менша ніж та яку обрав відповідач.

Суб`єкт владних повноважень маючи доступ до цінової бази усіх ввезених на митну територію України товарів, міг відібрати за критерієм «код УКТЗЕД» всі митні оформлення за першим методом за певний період та проілюструвати діапазон оформленої митної вартості (від мінімальної до максимальної) ідентичних чи подібних товарів, вказавши обсяг поставок, країну походження тощо.

Проте, відповідач обмежився лише зазначенням номеру та дати ВМД, які взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, без будь-якого обґрунтування її вибору із сотень інших митних оформлень, без будь-якого пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов його поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару.

В ході подання та розгляду апеляційної скарги, апелянт вказані недоліки не усунув та не довів належними доказами, що обрана ним вартість була найменшою вартістю і вартість такого товару співпадала з основними характеристиками товару та умовами його постачання.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржені рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими, а митний орган не довів правомірності своїх рішень з питань визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.

Слід також зазначити, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 19.02.2019р. (справа №805/2713/16-а).

В процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Колегія суддів погоджується також з висновками суду першої інстанції, що декларант надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару за основним (першим) методом.

Крім того, враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019р. у справі №826/2313/16, від 13.06.2019р. у справі №820/6315/15, суд зазначив, що вимоги ч.3, ч.4 ст.53 та ч.2 ст.58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Хмельницької митниці діяв не у спосіб що визначені законами та Конституцією України. Відповідач в порушення вимог ст.77 КАС України не довів наявність у нього обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару за основним методом. Зазначене, в свою чергу, дає підстави вважати, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товару є протиправними, які слід скасувати.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постановах від 27.06.2019р. у справі № 803/667/17, від 02.04.2019р. у справі № 809/784/19, від 06.03.2019р. у справі № 809/278/17, від 20.02.2018 р. у справі № 809/1884/1. від 09.10.2018 у справі № 826/24835/15, від 24.01.2019р. у справі № 820/636/17, від 21.01.2020р. у справі № 812/2336/14, від 13.02.2020р. у справі № 810/1175/16, від 26.01.2021р. у справі № 826/13892/16).

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі № 140/1291/25 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Т. І. Шинкар