Справа № 160/29190/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/29190/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 р. (суддя Бухтіярова М.М) в адміністративній справі №160/29190/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо не виплати йому у повному розмірі грошового забезпечення за період з 01 січня 2020 р. по 11 січня 2022 р. включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 та Військову частину НОМЕР_2 вчинити дії щодо перерахунку його грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення за 2020 2022 р.), виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2020 р. - 2102,00 грн., на 2021 р. - 2270,00 грн., на 2022 р. - 2481,00 грн., та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти за період з 01 січня 2020 р. по 11 січня 2022 р. включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 та Військову частину НОМЕР_2 сплатити на його користь недоплачені протягом 2020 2022 р. суми грошового забезпечення із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2020 р. - 2102,00 грн., 2021 р. - 2270,00 грн., 2022 р. - 2481,00 грн. із врахуванням вже сплаченого грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо не виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 25 грудня 2017 р. по 11 січня 2022 р. включно та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 та Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити йому суму індексації грошового забезпечення за період 25 грудня 2017 р. по 11 січня 2022 р. включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 25 грудня 2017 р. по 11 січня 2022 р., яка підпорядкована Військовій частині НОМЕР_2 та знаходиться на її фінансовому забезпеченні. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 р. у справі № 826/6453/18 скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103 та відновлено дію пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 у первісній редакції. Відповідачем неправомірно розраховано його грошове забезпечення із прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 р. Крім того йому не було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 25 грудня 2017 р. по 11 січня 2022 р. в належному розмірі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Судом:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 25 грудня 2017 р. по 28 лютого 2018 р. із врахуванням - січня 2008 р., як місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для обчислення індексації, а за період з 01 березня 2018 р. по 25 червня 2018 р. із врахуванням - березня 2018 р., як місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для обчислення індексації;

- зобов`язано Військову частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25 грудня 2017 р. по 28 лютого 2018 р. із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 р., та за період з 01 березня 2018 р. по 25 червня 2018 р., із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 р., із урахуванням висновків суду.

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у незастосуванні при обчисленні та виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби та премії) за період з 29 січня 2020 р. по 02 червня 2020 р. та з 11 січня 2021 р. по 11 січня 2022 р., а також грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2021 р., із урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби та премії)) за період з 29 січня 2020 р. по 02 червня 2020 р. та з 11 січня 2021 р. по 11 січня 2022 р., а також грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2021 р., із урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, з врахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано про відсутність підстав для розрахунку розміру грошового забезпечення позивача із прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 2020 - 2022 р. Також вказано про відсутність у Військової частини НОМЕР_1 обов`язку здійснювати на користь позивача виплату грошового забезпечення та індексації, оскільки вона знаходиться на фінансовому забезпеченні у Військової частини НОМЕР_2 .

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Вважаючи протиправною бездіяльність щодо не застосування при обчисленні грошового забезпечення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, а також щодо невиплати індексації грошового забезпечення в належному розмірі, ОСОБА_1 звернувся до суду.

У прийнятому рішенні суд першої інстанції вказав, що при розрахунку грошового забезпечення позивача в період з 29 січня 2020 р. по 02 червня 2020 р. та з 11 січня 2021 р. по 11 січня 2022 р. повинні були застосовуватися посадові оклади та оклади за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, розраховані шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня календарного року. Також суд дійшов висновку про необхідність нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 25 грудня 2017 р. по 28 лютого 2018 р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 р., та за період з 01 березня 2018 р. по 25 червня 2018 р., із застосуванням базового місяця - березень 2018 р.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо індексації грошового забезпечення слід зазначити наступне.

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ст.2 цього Закону).

В силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 р. затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

01 січня 2008 р. та 01 березня 2018 р. набрали чинності постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 р. №1294 та від 30 серпня 2017 р. №704, якими було затверджено схеми посадових окладів особам рядового та начальницького складу служби цивільного захисту.

Тобто, січень 2008 р. та березень 2018 р. є місяцями підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку №1078 є базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення.

29 листопада 2021 р. Верховний Суд ухвалив постанову у справі №120/313/20-а, в якій вказав, що у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Крім цього, згідно із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 р. у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 р. у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 р. у справі №620/1892/19, від 29 листопада 2021 р. у справі № 120/313/20-а, від 12 травня 2022 р. у справі № 200/7006/21, обмежене фінансування жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

Щодо розрахунку розміру грошового забезпечення із прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01 січня календарного року слід зазначити наступне.

01 березня 2018 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 4 якої в редакції, чинній на момент прийняття (30 серпня 2017 р.) визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

24 лютого 2018 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Верховний Суд у постанові від 02 серпня 2022 р. у справі № 440/6017/21 дійшов таких висновків:

- з 01 січня 2020 р. положення пункту 4 Постанови КМУ № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з цією постановою, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова величина для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

- встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою

розрахунковою величною є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

У подальшому аналогічні висновки були також викладені Верховним Судом ще у ряді у постанов, зокрема від 31 серпня 2022 р. у справі № 120/8603/21-а, від 12 вересня 2022 р. у справі № 500/1813/21, від 22 вересня 2022 р. у справі № 500/3840/21, від 16 листопада 2022 р. у справі № 120/648/22-а, від 22 березня 2023 р. у справі № 340/10333/21, від 06 лютого 2023 р. у справі № 160/2775/22, від 19 вересня 2023 р. у справі № 160/15756/21.

Верховний Суд в постанові від 08 жовтня 2024 р. у справі №580/8908/23 зазначив, що не може бути застосовано до даних правовідносин розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів. Військовослужбовці, враховуючи особливий вид їх службової діяльності та спеціальний статус, не відносяться до працівників інших державних органів.

Починаючи з 20 травня 2023 р. до даних правовідносин вже застосовується редакція пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, згідно внесених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 р. №481 змін, в частині визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, виходячи з розміру 1762,00 грн.

Викладене свідчить про наявність у позивача права на обрахунок його грошового забезпечення в період з 29 січня 2020 р. по 02 червня 2020 р. та з 11 січня 2021 р. по 11 січня 2022 р., виходячи із розміру посадового окладу та окладу за військове звання, визначеного шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня календарного року.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що перерахунок грошового забезпечення та нарахування індексації на користь ОСОБА_1 повинна здійснити Військова частина НОМЕР_1 , в якій він проходив військову службу у спірні періоди.

Водночас, оскільки Військова частина НОМЕР_1 з дня її формування перебуває на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 , що не заперечується сторонами, остання і має здійснити на користь ОСОБА_1 виплату належних йому сум.

Таким чином, апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 підлягає частковому задоволенню, оскаржене рішення суду першої інстанції зміні у відповідній частині, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 р. в адміністративній справі №160/29190/24 - змінити, зобов`язавши Військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 нараховані Військовою частиною НОМЕР_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25 грудня 2017 р. по 28 лютого 2018 р., грошового забезпечення (щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення) за період з 29 січня 2020 р. по 02 червня 2020 р. та з 11 січня 2021 р. по 11 січня 2022 р. та грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2021 р.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 р. в адміністративній справі №160/29190/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 серпня 2025 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий