Справа № 160/11864/25
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/11864/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Рябчук О.С.) в адміністративній справі №160/11864/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-радській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

24.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимального розміру, яка нараховується на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішній справ України в Дніпропетровській області №33/24/С-3484 від 23.07.2021 року, в розмірі 86% відсотків грошового забезпечення та виплатою 2000.00 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії, яка нараховується на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішній справ України в Дніпропетровській області №33/24/0-3484 від 23.07.2021 року, в розмірі 86% відсотків грошового забезпечення та виплатою 2000.00 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» без обмеження її максимальним розміром починаючи з березня 2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2025 року адміністративний позов залишено без руху у зв`язку з тим, що позивачем заявлено 4 ( чотири) позовні вимоги, проте надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1211,20грн.

Цією ухвалою позивачу запропоновано усунути недоліки позову протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позову без руху шляхом надати до суду: оригінал квитанції про сплату судового збору у сумі 3633,60грн., або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Копію ухвали про залишення позову без руху отримано ОСОБА_1 02.05.2025 року засобами поштового зв`язку.

На виконання вимог даної ухвали від 25.04.2025 р. позивачем було надано до суду заяву на усунення недоліків адміністративного позову, якою долучено до справи квитанцію про сплату судового збору у сумі 2422,40грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу з підстав невиконання ухвали суду від 25.04.2025р.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати її, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У скарзі вказує, що усуваючи недоліки позову та надаючи квитанцію про сплату судового збору, позивач навів доводи суду першої інстанції про помилковість висновків суду, що ним заявлено у позові чотири позовні вимоги. Вважає, що судом не було надано оцінки доводам заяви.

Учасники справи не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

В силу статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так повертаючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що позивачем не було виконано вимог ухвали суду про залишення позову без руху та не надано квитанції про оплату судового збору за заявлені чотири окремі позовні вимоги.

Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду помилковими з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено також ч. 1 ст. 21 КАС України.

Зі змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

У свою чергу, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (пункт 23 частини першої статті 4 КАС України).

В адміністративному судочинстві похідна позовна вимога - це спеціальна процесуальна категорія, яка використовується для урегулювання порядку вирішення спорів та спрямована на вирішення двох основних процедурних питань (розмежування спорів за критерієм предметної юрисдикції; об`єднання та роз`єднання позовних вимог) шляхом виокремлення цієї категорії від поняття "основна позовна вимога". Правильне розмежування вимог, які містяться у позовній заяві, на основні та похідні, дозволяє позивачу однозначно визначати суд, який відповідатиме такому критерію як "суд, встановлений законом" і уповноважений розглядати відповідні вимоги, а також правильно об`єднати вимоги, які можуть міститися в одній позовній заяві та, відповідно, бути вирішені одним судом в одному процесі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 28 грудня 2021 року у справі № 752/20709/21, від 13 квітня 2022 року у справі № 640/23353/21 та від 07 липня 2023 року у справі № 160/11383/22

При визначенні необхідного до сплати розміру судового збору, значення мають насамперед правові підстави звернення до суду з позовом, суть заявлених позивачем вимог, їх зміст з урахуванням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також кількість суб`єктів, до яких кожна із зазначених позовних вимог (у разі, якщо їх декілька) звернута.

З огляду на те, що у цій справі ОСОБА_1 пред`явив позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогою про визнання протиправними дії пенсійного органу щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимального розміру (яка нараховується на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішній справ України в Дніпропетровській області №33/24/С-3484 від 23.07.2021 року, в розмірі 86% відсотків грошового забезпечення та виплатою 2000.00 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб») та зобов`язання вчинити певні дії, колегія суддів доходить висновку, що заявлені ним позовні вимоги підпадають під категорію основної вимоги та похідних від неї, а отже позивачем заявлено одну позовну вимоги немайнового характеру.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позову.

Враховуючи вищезазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 317, 320, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 в адміністративній справі №160/11864/25 скасувати, матеріали справи направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення (21.08.2025) на не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 21 серпня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник