Справа № 576/1844/25
Суддя: Колодяжний А. О.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 576/1844/25
Провадження № 2-а/576/16/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря Опанасенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

25.07.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови № 2551 від 11.07.2025 р. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. за порушення частини третьої статті 210 КУпАП.

Позивач вважає цю постанову незаконною, оскільки він не відмовлявся від проходження ВЛК у законний спосіб без застосування примусу та не міг бути направлений на ВЛК саме 8 липня 2025 року, тому що не отримував жодної повістки та його даний не було у ТЦК. У зв`язку із застосуванням до нього насильства, він звернувся до ДБР, яке відкрило за його заявою кримінальне провадження. Крім того, у постанові не вказано доказів вчинення адміністративного правопорушення, а також що позивач є належним суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності, що справа розглянута відповідно до територіальної юрисдикції, доказів про належне сповіщення про розгляд справи. Крім того, в постанові не вказано доказів, що позивач є громадянином України, який перебуває на військовому обліку, а отже був зобов`язаний протягом 60 днів з 18.05.2024 р. уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інші персональні дані. Крім того, позивач вважає, що відповідач не мав права розглядати справу про адміністративне правопорушення, оскільки немає доказів, що він перебував з 18.05.2024 р. та на протязі наступних 60 днів на території, яка знаходиться в юрисдикції відповідача. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була розглянута за його відсутності. При цьому, відповідач не надав доказів про своєчасне сповіщення його про місце і час розгляду адміністративної справи. Також зазначає, що відповідачем не надано доказів, коли саме і яким чином було виявлено адміністративне правопорушення, що стало наслідком винесення відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Також позивач звернув увагу на примітку до статті 210 КУпАП.

Ухвалою суду від 30.07.2025 р. позов залишено без руху через недоліки зі сплатою судового збору.

Ухвалою суду від 05.08.2025 р. після усунення позивачем недоліків позовної заяви, було відкрите провадження у вказаній справі.

12.08.2025 р. до суду надійшов відзив відповідача, який сформований в системі «Електронний суд» 11.08.2025 р. Відповідач у відзиві проти позову заперечував та зазначив, що позивач, будучи військовозобов`язаним мав обов`язок пройти медичний огляд. Через відсутність актуальних даних щодо стану здоров`я позивача, останньому було запропоновано отримати направлення на ВЛК від 08.07.2025 р. та пройти військово-лікарську комісію. Однак позивач у присутності свідків відмовився отримати направлення й пройти ВЛК. У зв`язку із цим було складено протокол про адміністративне правопорушення і позивачу було доведено про час та місце розгляду цього протоколу. Проте на розгляд справи позивач не з`явився.

Суд, заслухавши позивача, розглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.07.2025 р. постановою № 2551 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Згідно з даною постановою позивач визнаний винним у тому, що він будучи військовозобов`язаним згідно акту складеного 08.07.2025 р. відмовився від отримання направлення № 4325114 та проходження військово-лікарської комісії, чим порушив вимоги частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачена за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

17.03.2014 р. оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

У відповідності до частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з пунктом 3.1 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560. Відомості з направлення, сформованого за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилаються до ІКС шляхом електронної інформаційної взаємодії. Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.

Отже, вказаними нормами встановлено обов`язок для військовозобов`язаних за направленням керівників ТЦК та СП, яке сформовано в електронній формі, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

З матеріалів справи слідує, що керівником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 08.07.2025 р. за допомогою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформоване направлення № 4325114, згідно якого ОСОБА_1 направлений на медичне обстеження для визначення придатності до військової служби.

Згідно акту відмови від проходження військово-лікарської комісії від 08.07.2025 р. складеного офіцером ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , позивач відмовився від направлення № 4325114 та проходження військово-лікарської комісії.

Отже, факт того, що позивач відмовлявся проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби і тим самим порушив обов`язок, визначений частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є підтверджений документально.

Водночас, позивач не спростував цих обставин та не надав жодних доказів того, що він не відмовлявся проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Як зазначив у судовому засіданні сам позивач, він одразу у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що не буде співпрацювати з цієї установою та отримувати щось чи підписувати.

Що стосується доводів позивача про те, що справа була розглянута у його відсутність і йому не були роз`яснені його права та він не міг надати свої пояснення по суті справи, то з цього приводу суд зазначає наступне.

У відповідності із статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 2551 від 08.07.2025 р. слідує, що під час його складення позивачу було повідомлено про час та місце розгляду його справи на 11.07.2025 р. та йому були роз`яснені його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак позивач відмовився від підпису у протоколі, що було засвідчено підписами двох свідків.

Отже, позивач будучи своєчасно обізнаним про день розгляду справи, особисто на розгляд справи не з`явився, свого представника не направив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Щодо посилань позивача про незаконність затримання при доставленні до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 поліцією або працівниками центру комплектування та соціальної підтримки, суд звертає увагу, що таке затримання у певних випадках, передбачених статтею 261 КУпАП, або статтею 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», може мати місце. Водночас, позивач не надав навіть мінімальних доказів з цього приводу, наприклад звернень до правоохоронних органів і їх реагування з цього приводу.

Однак навіть якщо припустити, що таке затримання й було незаконним, то це не є обставиною, що виключає адміністративну відповідальність. Незаконність затримання, може бути підставою для компенсації шкоди внаслідок обмеження права на свободу та особисту недоторканість, що не є предметом і завданням розгляду цієї справи, і таке провадження позивач не позбавлений ініціювати у подальшому.

Інші доводи позовної заяви не спростовують зазначених висновків.

Суд, вважає що докази порушення відповідачем процедури винесення постанови про накладання адміністративного стягнення відсутні, та з огляду на встановлені вище фактичні обставини, оскаржувана постанова є правомірною, прийнятою у межах повноважень посадової особи та у спосіб, встановлений законом, а тому підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, уважно розглянувши твердження позивача в світлі всіх наявних матеріалів, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 8, 9, 72, 77, 242, 243-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 КАС України.

Суддя А.О. Колодяжний