Справа № 420/33485/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/33485/24

Категорія:106000000 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту:04.07.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департамент з питань виконання кримінальних покарань на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань (далі ДПВКП) про:

- визнання протиправної бездіяльності ДПВКП щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова №168), за період з 24 лютого 2022 року по 07 липня 2022 року включно у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць служби;

- зобов`язання ДПВКП нарахувати та ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, за період з 24 лютого 2022 року по 07 липня 2022 року включно у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць служби.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він проходив службу в ДПВКП з 19 лютого 2020 року, який розташований у м. Києві. 24 лютого 2022 року російські війська здійснили широкомасштабне вторгнення на територію України. З цього дня до 30 квітня 2022 року територія м. Києва відносилась до територій, на яких велись бойові дії. Позивач зазначає, що Постановою №168 в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. щомісячно особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка". Відповідно до довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 11 вересня 2024 року №8/1-567 позивач з 15:00 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року несла службу в дистанційному режимі та з 01 червня 2022 року по 25 серпня 2024 року за основним робочим місцем. Таким чином, позивач, як особа яка несла службу в Департаменті з питань виконання кримінальних покарань, має право на отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою №168.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що відповідно до наказів ДПВКП від 24 лютого 2024 року №46/ОС-22 "Про умови оплати праці" за період з 24 лютого 2022 року по 25 квітня 2022 року та від 17 серпня 2022 року №448/ОС-22 "Про переведення персоналу Департаменту на дистанційний режим роботи" у період з 15 годин 00 хвилин 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року у зв`язку із чим позивачу не виплачувалась додаткова винагорода відповідно до Постанови №168. У період служби з 01 червня 2022 року по 07 липня 2022 року виплата додаткової винагороди, передбаченої постановою №168 не здійснювалась, оскільки: позивач не несла службу в органах і установах ДКВС України, які були б у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні); позивач не брала безпосередньо участь у бойових діях та не забезпечувала здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування зазначених заходів. Крім того, виплата додаткової винагороди, яка здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців", асигнуваннями на 2022 рік не передбачалось. Враховуючи положення п.3 Постанови №168 та відсутність асигнувань для виплати додаткової винагороди, в діях (бездіяльності), Департамент вважав, що в його відсутня протиправність.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ДПВКП про визнання протиправної бездіяльності ДПВКП щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за період з 24 лютого 2022 року по 07 липня 2022 року включно у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць служби, зобов`язання Департаменту з питань виконання кримінальних покарань нарахувати та ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, за період з 24 лютого 2022 року по 07 липня 2022 року включно у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць служби задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ДПВКП щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року включно у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць служби.

Зобов`язано ДПВКП нарахувати та ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року включно у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць служби.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ДПВКП ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги:

- відповідно до наказу ДПВКП від 24 лютого 2024 №46/ОС-22 "Про умови оплати праці" за період з 24 лютого 2022 року по 25 квітня 2022 року та від 17 серпня 2022 року №448/ОС-22 "Про переведення персоналу Департаменту на дистанційний режим роботи" у період з 15 годин 00 хвилин 24 лютого 2022 по 31 травня 2022 року у зв`язку з чим позивачу не виплачувалась додаткова винагорода відповідно до Постанови №168. У період служби з 01 червня 2022 по 07 липня 2022 року виплата додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 не здійснювалась оскільки: позивач не несла службу в органах і установах ДКВС України, які були б розташовані в районі проведення воєнних (боєвих) дій або перебували б у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні); позивач не брала безпосередню участь у бойових діях та не забезпечувала здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування зазначених заходів;

- відповідно ч.1 ст. 51 БК України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення, затверджених для бюджетних установ у кошторисах. Згідно з ч.2 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 25 листопада 2022 року №5251/2 "Про затвердження Порядку і умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу Державної кримінально- виконавчої служби України" додаткова винагорода є тимчасовою виплатою на період дії воєнного стану, яка здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців" за місцем проходження служби. Виплата додаткової винагороди, яка здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців", асигнуваннями на 2022 рік не передбачалась.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДПВКП, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 з 11 липня 2014 року проходила службу в органах ДКВС України та з 19 лютого 2020 року в Департаменті з питань виконання кримінальних покарань.

Наказом №724/ос-24 від 23 серпня 2024 року Департаменту з питань виконання кримінальних покарань ОСОБА_1 звільнено зі служби в Державній кримінально виконавчій службі України відповідно до п.7 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" 25 серпня 2024 року.

Постановою №168 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану, зокрема, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно.

Згідно довідки ДПВКП №8/1-568 від 11 вересня 2024 року ОСОБА_1 у період з 24 лютого 2022 року по 07 липня 2022 року додаткова винагорода, передбачена Постановою №168 не виплачувалась.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що, право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 в розмірі 30 000 грн. щомісячно, у період з 24 лютого 2022 року по 01 червня 2022 року, окрім інших, мали особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несли службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надавалася допомога в рамках Програми "єПідтримка". Після 01 червня 2022 року, право на отримання згаданої винагороди, окрім інших, мали лише ті особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несли службу в межах територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на отримання щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. щомісячно лише за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року включно.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено наказом Міністерства юстиції України від 28 березня 2018 року №925/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 березня 2018 року за №377/31829.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23 червня 2005 року №2713-IV (далі Закон №2713-IV) держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.

Частиною 1 ст. 24 Закону №2713-IV передбачено, що фінансування діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, передбачених законом. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом, надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено наказом Міністерства юстиції України від 28 березня 2018 року №925/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 березня 2018 року за №377/31829 (далі Порядок №925/5).

Пунктом 3 розділу І Порядку №925/5 визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно п.8 Порядку №925/5 при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного за повний місяць, на кількість календарних днів цього місяця.

Таким чином, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, а саме щомісячні його види, виплачуються пропорційно відпрацьованому часу на підставі законодавства, яке є спеціальним у спірних правовідносинах.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому продовжувалась, у тому числі воєнний стан був введений у період спірних правовідносин.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та №69/2022 "Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України" 28 лютого 2022 року прийнято Постанову №168.

Пунктом 1 Постанови №168 у первинній редакції установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У подальшому до зазначеної Постанови неодноразово вносились зміни:

- постановою Кабінету Міністрів України №217 від 07 березня 2022 року в абз.1 п.1 Постанови №168 виключено слова (крім військовослужбовців строкової служби);

- постановою Кабінету Міністрів України №350 від 22 березня 2022 року (яка набрала чинності 24 березня 2022 року та застосовується з 24 лютого 2022 року) доповнено абз.1 п.1 Постанови №168 після слів та поліцейським словами, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка";

- постановою Кабінету Міністрів України №400 від 01 квітня 2022 року внесено зміни до п.1 Постанови №168 щодо виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №204-р від 06 березня 2022 року Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка" затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка" згідно з додатком.

Згідно вказаного Переліку програма "єПідтримка" поширюється на м. Київ, де розташовується Управління забезпечення діяльності у південному регіоні ДПВКП, в якому працював позивач.

Таким чином, з 24 лютого 2022 року на період дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах Одеської області, повинна була виплачуватись додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. щомісячно.

У подальшому Постановою Кабінетом Міністрів України №754 від 01 липня 2022 року (яка набрала чинності 08 липня 2022 року та застосовується з 01 червня 2022 року) внесено такі зміни до п.1 Постанови №168, а саме: в абзаці першому слова які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" замінено словами "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)"; після слова щомісячно доповнено словами "(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)".

Колегія суддів вказує, що спірним в даному апеляційному провадженні є питання щодо нарахування додаткової винагороди у період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року.

Колегія суддів зазначає, що Постановою №168 у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 грн. щомісячно особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка".

Відповідні зміни внесено до Постанови №168 Постановою Кабінету Міністрів України №754 від 01 липня 2022 року, які застосовуються з 01 червня 2022 року.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що у період 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року позивач мав право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. щомісячно, передбаченої Постановою №168.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованим довід апелянта щодо відсутності цільових бюджетних асигнувань для здійснення виплат додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, оскільки що відсутність бюджетних асигнувань не може бути підставою для не виплати додаткової винагороди, передбаченої чинним на час вирішення спору підзаконним нормативно-правовим актом, яким у цьому випадку є Постанова №168.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та є тотожними відзиву на позовну заяву, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департамент з питань виконання кримінальних покарань залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 21 серпня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.