Справа № 640/25708/21
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 серпня 2025 року м. ДніпроСправа № 640/25708/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження питання про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України (далі відповідач), в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 10.12.2020 №122 про заборону в`їзду в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21.08.2025 справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення прийнято до провадження.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що позовна заява змає бути залишена без руху після відкриття провадження у справі з таких підстав.

В матеріалах справи наявна заява, в якій адвокат в інтересах позивача просив визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити його й відкрити провадження у справі № 640/25708/21.

В обґрунтування заяви зазначено, що позивач при перетині держаного кордону України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Гоптівка» 27.01.2021 був зупинений уповноваженими особами Державної прикордонної служби України, які відмовили останньому у в`їзді на територію України без будь-якого пояснення.

Це підтверджується тим, що позивач листом звернувся саме до Державної прикордонної служби України, Адміністрація якої листом № 232/Д-2857-674 від 11.03.2021 (здано до відділення поштового зв`язку 15.03.2021) зазначила, що виконує доручення уповноваженого державного органу щодо заборони позивачу в`їзду в України до 10.12.2023 (ініціатор Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м. Києві та київській області (далі відповідач)), який отримано 18.03.2021.

Позивач з метою захисту своїх прав, звернувшись до Державної прикордонної служби України, вперше дізнався про те, що відповідач прийняв рішення від 10.12.2020 № 122 про заборону в`їзду в Україну й виключно з листа № 232/Д-2857-674 від 11.03.2021 дізнався про суб`єкта владних повноважень, на підставі рішення якого порушено права позивача.

Крім того, позивач не отримував будь-яких повідомлень чи листів від відповідача про прийняття ним рішення від 10.12.2020 № 122 про заборону в`їзду в Україну.

Враховуючи той факт, що позивач проживає в Україні понад 20 років, отримав в Україні середню та вищу освіти, офіційно працював та не притягався до відповідальності, немає непогашених штрафів перед фізичними та юридичними особами публічного та приватного права, має стійкі соціальні зв`язки на території України, тому адвокатом в інтересах позивача вважає, що обмеження на судовий розгляд зумовить порушення визначеного встановлення ЄСПЛ принципу пропорційності («Мельник проти України») й призведе до обмеження позивача на доступ до правосуддя, оскільки відмова у такому залишить в силі рішення від 10.12.2020 № 122 про заборону в`їзду в Україну, що у свою чергу зумовлює неможливість відвідин території України позивачем і це при тому, що рішення від 10.12.2020 № 122 про заборону в`їзду в Україну є явно неправомірним та підлягає скасуванню.

При цьому, відкриваючи провадження у справі, Окружний адміністративний суд міста Києва вказану заяву не розглянув.

Розглянувши заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, дослідивши матеріали додані до позову, суд дійшов наступного.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, за змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС України визначено, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом розгляду справи є рішення відповідача від 10.12.2020 №122 про заборону в`їзду в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 .

За таких обставин, суд вважає, що рішення про заборону в`їзду на територію України від 10.12.2020 №122 може бути оскаржене до суду у строки, передбачені частиною другою статтею 122 КАС України (шість місяців).

Водночас, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва 10 вересня 2021 року, тобто майже через дев`ять місяців.

При цьому, в заяві про поновлення строку звернення суду зазначено, що позивач при перетині держаного кордону України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Гоптівка» 27.01.2021 був зупинений уповноваженими особами Державної прикордонної служби України, які відмовили останньому у в`їзді на територію України без будь-якого пояснення.

Таким чином, вже 27.01.2021 позивач був обізнаний щодо заборони в`їзду на територію України.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У постанові від 17.09.2020 (справа №640/12324/19) Верховний Суд зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на судове оскарження дій суб`єкта владних повноважень, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом, як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.09.2020 (справа №806/2321/16).

Крім того, Верховним Судом неодноразово, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі № 0940/1181/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 823/1915/18, від 22 січня 2020 року у справі № 826/4464/17, від 16 липня 2020 року у справі № 487/3042/16-а, була висловлена позиція, згідно з якою пропуск відповідного строку на звернення до суду через необізнаність щодо прийнятих актів законодавства або байдужість до своїх прав чи небажання скористатися цим правом не є поважними причинами пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», рішення від 22 жовтня 1996 року, справа «Девеер проти Бельгії», рішення від 27 лютого 1980 року)".

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Окрім того, отримання відповіді № 232/Д-2857-674 від 11.03.2021 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач в особі його представника почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку (постанова Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19).

КАС України не пов`язує право суду поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Позивач у заяві не вказав жодного аргументу щодо поважності причин пропущеного строку на звернення до суду.

Будь-яких обставин і фактів, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду у т.ч протягом розумного строку до відповідача, позовна заява та заява про поновлення строку звернення не містять.

Отже, позивачу необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності інших поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Підсумовуючи вище викладене, суд дійшов висновку про те, що підстави пропуску строку звернення до суду, зазначені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду з позовом, є неповажними.

Як наслідок, у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом слід відмовити.

Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Таким чином позивачу слід надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, враховуючи значний проміжок часу між стадією відкриття провадження у цій справі Окружним адміністративним судом міста Києва та прийняттям справи до провадження Луганським окружним адміністративним судом, а також те, що оскаржуваним рішенням було заборонено позивачу в`їзд в Україну строком на три роки, необхідно зазначити актуальність предмету оскарження.

Також відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною четвертої статті 59 КАС України передбачено що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Так, адвокат Лещишин Назар Андрійович вступив у справу в якості представника Дончаєва Магомеда Аліковича та долучив до справи ордер серії АА № 1130869 від 09.09.2021.

З урахуванням викладеного вище, задля можливості подальшого представництва інтересів ОСОБА_1 в Луганському окружному адміністративному суді, суд вважає за необхідне запропонувати Лещишину Назару Андрійовичу підтвердити свої повноваження на представництво.

Згідно частини тринадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають розгляду справи по суті, тому адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення підлягає залишенню без руху з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків протягом п`яти календарних днів з дня отримання копії даної ухвали суду.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку звернення до суду, зазначені ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку звернення до суду з позовом.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовом відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання суду через підсистему "Електронний суд":

-заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами, що охоплюють увесь період пропущеного строку звернення до суду;

- письмових пояснень щодо актуальності спору.

Запропонувати адвокату Лещишину Назару Андрійовичу надати відповідні документи на підтвердження повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 в Луганському окружному адміністративному суді.

В разі не усунення вказаних недоліків у встановлений термін, позовну заяву буде залишено без розгляду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя Н.М. Басова