Справа № 440/4025/25
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення суду

за нововиявленими обставинами

14 серпня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/4025/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костенко Г.В.,

за участю: секретаря судового засідання Козак А.К.,

позивача - ОСОБА_1 , представника позивача Кожем`як О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якій просить: визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис щодо ОСОБА_1 , серії АА №431171, винесений 23.03.2025 поліцейським взводу 1, роти 2, батальйону УПП в Полтавській області ДПП капралом поліції Франчуком Владиславом Євгеновичем.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул.Федора Ернста, 3, м.Київ, ), третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування припису залишено без задоволення.

24.07.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №440/4025/25, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №431171 винесеного 23 березня 2025 року поліцейським взводу 1, роти 2, батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралом поліції Франчуком Владиславом Євгеновичем стосовно ОСОБА_1 у зв?язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.07.2025 заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №440/4025/25 передано для розгляду судді Костенко Г.В.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2025 відкрити провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування припису; призначено судове засідання на 11:30 14 серпня 2025 року.

В засіданні позивач підтримав свою позицію у заяві, та зазначив, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 має бути скасоване.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України просив відмовити в задоволені заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Розглянувши доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Отже, під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.11.2018 року по справі № 398/567/17.

Верховний Суд у постанові від 16.03.2021 у справі № 802/1462/16-а вказав, що перегляд за нововиявленими обставинами є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.

Поряд з цим, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки, як було зазначено вище, нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.07.2019 у справі №855/268/19, від 28.10.2020 у справі №200/11289/19-а та від 12.11.2020 у справі №804/2223/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25 листопада 2010 року у справі №К-45458/09, «істотність» обставини означає те, що якби суд її міг врахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов.

Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Згідно частини четвертої статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Суд вказує, що підставою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплину на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Заявник як на підставу про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами посилається на те, що на момент розгляду справи №440/4025/25 йому не було та не могло бути відомо про судове рішення Полтавського апеляційного суду, яким не встановлено ознак домашнього насильства в діях ОСОБА_1 під час його конфлікту з ОСОБА_2 23.03.2025.

Суд констатує, що для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу resjudicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04, пункт 43).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 року у справі "Pravednaya v. Russia", пп.27, 28).

Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 21.01.2021 у справі № 826/13811/16, а також від 26.10.2023 у справі № 283/424/22.

Суд наголошує, що предметом судового розгляду в цій справі був терміновий заборонний припис щодо ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 , винесений 23.03.2025.

На виконання статті частини другої статті 2 КАС України, суд перевірив спірний припис чи прийнятий він: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В ході судового розгляду суд дійшов висновку що поліцейським взводу 1, роти 2, батальйону УПП в Полтавській області ДПП капралом поліції Франчуком Владиславом Євгеновичем правомірно, за наявності підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №431171 від 23.05.2025.

Предметом судового розгляду у справі №554/4161/25 була заява ОСОБА_2 про видачу судом обмежуваного припису щодо ОСОБА_1 .

Так, рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 28.03.2025 заяву ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_1 задоволено.

Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 на строк шість місяців, яким: заборонено ОСОБА_1 перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_2 ,

а саме: у квартирі АДРЕСА_2 ; заборонено ОСОБА_1 наближатися на відстань до 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_3 ; заборонено ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонено ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто або через третіх осіб.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що заявницею доведено факт систематичного вчинення домашнього насильства над нею, а отже потребу у захисті в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Скасовуючи рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 28.03.2025 по справі №554/4161/25 Полтавський апеляційний адміністративний суд виходив з того, що "при постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції наведені норми права неправильно застосував та залишив поза увагою відсутність у справі належних та допустимих доказів, які б були достатніми для підтвердження факту систематичного вчинення ОСОБА_1 фізичного, психологічного або економічного насильства відносно своєї повнолітньої дочки, заявниці, а також ризиків настання насильства у майбутньому".

Тож суд констатує, що по суті всі доводи заявника, викладені ним у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами фактично зводяться до незгоди з прийнятим судом рішенням та намаганням здійснити переоцінку доказів, проте це також не є підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами відповідно частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, обставини, на які посилається заявник, як на підставу перегляду судового рішення, не є нововиявленими в розумінні положень ч. 2 ст. 361 КАС України, а відтак не є підставою для перегляду судового рішення у цій справі за нововиявленими обставинами.

Згідно з п.1 ч.4 ст.368 КАС за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Положеннями ч.1, ч.2 ст.369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 361-365, 368, 369 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі від 18.06.2025 у справі №440/4025/25 - відмовити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №440/4025/25 залишити в силі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повний текст ухвали складено 19.08.2025.

Головуючий суддя Г.В. Костенко