Справа № 300/2767/24
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"21" серпня 2025 р. справа № 300/2767/24
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №300/2767/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській областіпро визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,
ОСОБА_1 04.08.2025 звернулася до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №300/2767/24.
18.08.2025 на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення від 13.08.2025.
Позивач в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомляв хоча, про дату, час та місце судового розгляду заяви повідомлявся судом.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, у поданому на адресу суду запереченні на заяву позивачапро зміну способу і порядку виконання судового рішення від 04.08.2025,просив розгляд такої заяви проводити без участіуповноваженого представника ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.
Згідно частини 2 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
За таких обставин, з урахуванням положень частини 2 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що розгляд заяви можливий за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розглянувши заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, дослідивши матеріали справи, судом встановлене таке.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі №300/2767/24визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, викладену в листі від 01.04.2024 №3501-2286/С-02/8-0900/24, яка полягає в нерозгляді по суті заяви ОСОБА_1 від 04.03.2024 в порядку статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області розглянути по суті в порядку статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб заяву ОСОБА_1 від 04.03.2024 про виплату неодержаних її чоловіком: ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю, суми пенсії за вислугу років за період з 01.04.2019 по 30.06.2021, перерахованої на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 у справі №300/816/21, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні в цій справі.В задоволені решти позову відмовлено(а.с.61-69).

Вказане рішення набрало законної сили згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024 (а.с.84).

07.02.2025 за заявою позивача Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночка В.Ю. від 09.04.2025 за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП №77762396.

Листом від 10.07.2025 за №03.1-23/9288 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночко В.Ю. повідомив ОСОБА_1 про хід виконання виконавчого листа №300/2767/24, в тому числі й щодо того, що різницю між перерахованим розміром пенсії і виплаченою пенсією за період з 01.04.2019 по 30.06.2021 в сумі 87943,50 грн., відповідачем включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України, яка буде виплачена після виділення асигнувань на фінансування з Державного бюджету України.

У зв`язку з наведеним, позивачем подано до суду заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення за виконавчим листом, виданим у справі №300/2767/24.

Вирішуючи заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 КАС судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, установлену законом.

Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності із приписами мотивувальної та резолютивної частин рішення суду).

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Суд зазначає, що під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

При цьому, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту.

Водночас, зміст поданої позивачем заяви та її прохальна частина вказує не на зміну способу та порядку виконання судового рішення, а на прийняття нового рішення з зазначенням конкретної суми, яка підлягає до стягнення, що в свою чергу, не було предметом дослідження судом під час прийняття рішення у цій справі.

Розрахунок суми заборгованості у перерахованому розмірі пенсії, що належить позивачу, судом при ухваленні рішенняу справі №300/816/21 тау справі №300/2767/24 не здійснювався, тому зміна способу виконання такого рішення на стягнення конкретної суми призведе до зміни рішення по суті, вихід за межі позовних вимог та вирішення питання, що не було предметом дослідження судом під час розгляду справи.

Таким чином, зміна способу виконання рішення суду у спосіб, заявлений позивачем, призведе до зміни рішення суду в цій справі по суті, що суперечить вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд враховує те, що право особи, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Водночас, у даному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Суд наголошує, що зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

При вирішенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення дослідженню та аналізу підлягає саме можливість виконання рішення раніше визначеним способом і порядком.

Так, з`ясовані в ході розгляду поданої заяви обставини свідчать про те, що фактична неможливість здійснення виплати перерахованої суми пенсії на теперішній час обумовлена відсутністю відповідного бюджетного фінансування на здійснення таких виплат.

Тобто, зміна способу виконання судового рішення у такому випадку не призведе до його фактичного повного виконання, оскільки така процесуальна дія та рішення суду не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості з пенсійних виплат.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування витрат по виплаті перерахованих та не виплачених сум пенсій, а також те, що зміна способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, заявлений позивачем, фактично призведе до зміни рішення суду в цій справі по суті, проте відсутні обґрунтовані підстави вважати, що зміна способу виконання рішення призведе до більш швидкого його фактичного повного виконання, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення ОСОБА_3 заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Щодо посилань позивача на чинну редакцію статті 378 КАС України як на самостійну підставу для задоволення поданої заяви, то суд зазначає, що згідно абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України, невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо перерахунку пенсійних виплат протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили дійсно є самостійною (тобто, іншою, ніж визначено абзацом першим частини третьої статті 378 КАС України) підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат. Проте, на думку суду, таку підставу не можна вважати безумовною, тобто, такою, що зобов`язує суд безальтернативно задовольнити подану стягувачем заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, позаяк у кожному конкретному випадку суд має, з огляду на зміст резолютивної частини судового рішення, надати оцінку причинам його невиконання, а також встановити, чи призведе зміна способу виконання до фактичного повного виконання судового рішення.

При цьому, положення абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України у взаємозв`язку з частиною першою статті 378 КАС України визначають право, а не обов`язок суду, встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення за заявою стягувача.

Підсумовуючи усе вищенаведене, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення, не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 241-243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №300/2767/24 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.