Справа № 157/1312/25
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1312/25
Провадження №2-а/157/109/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 429 від 12 листопада 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України) та закрити провадження у справі, судові витрати залишити за ним як позивачем. В обґрунтування вимог зазначає, що 11 липня 2025 року з`явився до Маневицького відділу державної виконавчої у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за викликом державного виконавця від 04.07.2025 № 20200 та дізнався про відкриття щодо нього виконавчого провадження № 78522. Ознайомившись з матеріалами, він дізнався про винесення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 постанови про адміністративне правопорушення серії ВН № 429 від 12 листопада 2024 року, згідно з якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КпАП України. Із змісту постанови вбачається, що він не оновив свої персональні дані в період з 18.05.2024 по 17.07.2024 та не прибув за викликом у строк, зазначений у повістці за № 693982, а саме 28.10.2024 об 11 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних. За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. У постанові зазначається, що після неприбуття у строк, визначений в повістці, на протязі трьох днів, він не повідомив причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, та в подальшому не прибув на протязі семи календарних днів, чим порушив вимоги абз. 8, 12 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зазначено, що він оповіщений належним чином шляхом надсилання повістки про виклик засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу місця проживання. Додатково зазначено, що другий примірник постанови ВН № 429 від 12.11.2024 надіслано AT «Укрпошта», відправлення № 169. Постанова набрала законної сили 22.11.2024. Вважає, що вказана вище постанова винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням норм КпАП України, при відсутності події та складу правопорушення, відсутності доказів вчинення правопорушення, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних ні поштовим зв`язком, ні будь-яким іншим способом він не отримував. До моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, жодної інформації про перебування поштового відправлення він не отримував. Державним органом не надано жодного доказу, який би підтверджував факт належного оповіщення його шляхом надсилання повістки про виклик засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою його місця проживання. Окрім цього, в оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, які б підтверджували належне повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення. У свою чергу він не отримував поштових повідомлень з інформацією про розгляд ІНФОРМАЦІЯ_3 адміністративної справи щодо нього. Як наслідок, він був позбавлений прав, передбачених Конституцією України та КпАП України, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ознайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу, чим в свою чергу порушено його право на захист. Також справа розглянута з грубим порушенням ст. 268 КпАП України без роз`яснення його прав та обов`язків. Відтак, факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Такий висновок сформульований Восьмим апеляційним адміністративним судом у постанові від 12.03.2024 (справа № 163/2558/23). Також, у період жовтень-листопад 2024 року він мав можливість отримати поштове відправлення або ж повідомлення про зберігання такого відправлення у відділенні пошти за адресою проживання: АДРЕСА_1 . Наведене у постанові звинувачення є незрозумілим та не чітким, адже воно складається з двох частин: 1) не оновив свої персональні дані в період з 18.05.2024р. по 17.07.2024р.; 2) не прибув за викликом у строк, зазначений у повістці за № 693982, а саме 28.10.2024 року об 11 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних. Отже, стає незрозумілим, за що конкретно він був притягнутий до адміністративної відповідальності. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що у ній відсутнє посилання на будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути доказом вчинення особою правопорушення. Вона є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому має передувати фіксування цього правопорушення. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. З цього слідує, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17. Враховуючи, що адміністративна справа розглянута з грубим порушенням ст. 268 КпАП України, а його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КпАП України, не доведена, тому вважає, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 було безпідставно притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу, що призвело до порушення його прав.

Ухвалою судді від 28 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав клопотання, зі змісту якого вбачається, що він просить справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа до електронного кабінету відповідача 05.08.2025, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 серії ВН № 429 від 12 листопад 2024 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

У цій постанові зазначається, що «Військовозобов`язаний ОСОБА_1 не оновив свої персональні дані в термін з 18.05.2024 по 17.07.2024 та не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних у строк, зазначений в повістці № 693982 oб 11 год 00 хв 28.10.2024. Після неприбуття, на протязі трьох днів не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, та в подальшому не прибув на протязі семи календарних днів, чим порушив вимоги абз. 8, 12 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Громадянин ОСОБА_1 оповіщений належним чином, шляхом надіслання повістки про виклик засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу місця проживання за № 06 002 9820 9419. Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, або його відділу у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку - день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання. Конверт із повісткою повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 12.11.2024 із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч. 6 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Частинами 3, 4 ст. 79 КАС України встановлено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 як суб`єкт владних повноважень, рішення якого оскаржується, повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи і йому надсилалася копія позовної заяви з доданими до неї документами, копія ухвали про відкриття провадження, що підтверджується довідками про доставку електронних документів до його електронного кабінету 28.07.2025, однак станом на дату розгляду справи не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не повідомив причин неможливості їх подання.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є суб`єктом владних повноважень, відзиву на позовну заяву не було подано та не повідомлено про поважність причин його не подання, а тому суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 159 КАС України та за відсутності доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного позивачем рішення, кваліфікує зазначене як визнання ним (відповідачем) позову.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

За згодою позивача, про яку зазначається у позовній заяві та письмовому клопотанні, що подане ним, суд не стягує з відповідача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити повністю.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 429 від 12 листопада 2024 року про накладення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення - 21 серпня 2025 року.

Головуючий:О.В. Антонюк