Справа № 280/4031/25
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 серпня 2025 року Справа № 280/4031/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сацького Р.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовною заявою ФОП ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі по тексту - суд) надійшла позовна заява ФОП ОСОБА_1 (далі по тексту позивачка або ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі по тексту відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, що полягає у не здійсненні реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи на спрощеній системі оподаткування за ставкою 20 відсотків з 01.02.2023;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області здійснити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи на спрощеній системі оподаткування за ставкою 20 відсотків з 01.02.2023 шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку;

- стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДПС в Запорізькій області протиправно та незаконно не здійснило реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи на спрощеній системі оподаткування за ставкою 20 відсотків з 01.02.2023. У позовній заяві ФОП ОСОБА_1 зазначає, що вона: добросовісно виконувала вимоги законодавства: подала всі необхідні документи для реєстрації її платником єдиного податку та застосування спрощеної системи оподаткування; подавала всю необхідну звітність до контролюючого органу (зокрема, декларації платника єдиного податку- фізичної особи-підприємця) та будь-яких зауважень у відповідача не виникало; вважаючи, що є платником єдиного податку, добросовісно сплачувала єдиний податок та жодних зауважень від податкової також не надходило. Натомість, на заяви ФОП ОСОБА_1 (від 03.01.2023 та 06.01.2023) відповідач не надсилав письмово вмотивовані відмови у реєстрації платником єдиного податку/переході на спрощену систему оподаткування, які б могли бути оскаржені в установленому законодавством порядку до вищого контролюючого органу або суду; про технічну помилку у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування від 06.01.2023 року відповідач ФОП ОСОБА_1 також не повідомляв; у листі від 01.05.2025 року № 20041/6/08-01-24-03-04 відповідач визнав, що їм не направлялися письмові відмови у реєстрації/переході на спрощену систему оподаткування (за результатом розгляду заяв від 03.01.2023 та 06.01.2023). Також позивачка зазначає, що весь цей час, з січня 2023 року по березень 2025 року не знала, що їй фактично відмовлено у реєстрації платником єдиного податку і вона перебуває на загальній, а не на спрощеній системі оподаткування.

Ухвалою суду від 23.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

07.06.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що 04.01.2023 ФОП ОСОБА_1 засобами телекомунікаційного зв`язку було повідомлено про відмову у реєстрації її як платника єдиного податку другої групи за ставкою 20% у зв`язку з наявністю боргу. Також зазначає, що 06.01.2023 ФОП ОСОБА_1 подала заяву про обрання спрощеної системи оподаткування на другій групі платників єдиного податку за ставкою 20% з зазначенням дати початку застосування 01.03.2023. У зв`язку з наявністю боргу зі сплати податків на заявлену дату початку застосування спрощеної системи, про що позивачу було повідомлено раніше, та з порушенням пп.298.1.2 п.298.1 ст. 298 та пп.291.5.291 п.291.5 ст.291 Податкового кодексу України було відмовлено у реєстрації платника єдиного податку з 03.01.2023. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

10.06.2025 до суду від представника позивачки надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказується, що відповідач не надав письмово вмотивованої відмови та доказів надсилання ФОП ОСОБА_1 відмови у реєстрації/переході на спрощену систему оподаткування. Представником позивачки наголошується, що ПК України не передбачає права контролюючого органу повідомляти про відмову у реєстрації/переході на спрощену систему оподаткування засобами телекомунікаційного зв`язку замість надсилання/надання письмово вмотивованої відмови. Просить задовольнити позов в повному обсязі.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 03.01.2023 ФОП ОСОБА_1 через Єдиний портал державних послуг «ДІЯ» подано заяву щодо державної реєстрації фізичної особи - підприємця № 2023. У заяві щодо реєстрації ФОП ОСОБА_1 зазначено про обрання спрощеної системи оподаткування з 01.02.2023, друга група єдиного податку, ставка єдиного податку 20%.

04.01.2023 ФОП ОСОБА_1 сплачено заборгованість по земельному податку (підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1) та додатково подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування від 06.01.2023.

01.09.2023 ФОП ОСОБА_1 до контролюючого органу подано заяву про внесення змін до відомостей про платника єдиного податку, а саме - зміну КВЕДів.

29.01.2024 позивачкою подано податкову декларацію платника єдиного податку- фізичної особи-підприємця за 2023 рік, а 26.02.2025 - за 2024 рік.

ФОП ОСОБА_1 здійснено перерахування єдиного податку, у суми і строки, встановлені ст. 293, п. 295.1 ст. 295 ПК України для платників єдиного податку 2 групи. Зазначене підтверджується наступними документами: платіжною інструкцією № 1 від 01.09.2023 на суму 2 680.00 грн (призначення платежу: 101 єдиний податок за серпень - вересень 2023 року); платіжною інструкцією № 3 від 18.09.2024 на суму 21 660.00 грн. (призначення платежу: 101 єдиний податок); платіжною інструкцією № 4 від 01.11.2024 на суму 2 840.00 грн. (призначення платежу: 101 єдиний податок); платіжною інструкцією № 6 від 26.02.2025 на суму 27 180.00 грн (призначення платежу: 101 єдиний податок за 2024 та 2025 рiк).

У листі ГУ ДПС в Запорізькій області від 17.03.2025 повідомлено ФОП ОСОБА_1 , що їй у двох заявах про застосування спрощеної системи оподаткування відмовлено. У першій заяві (яка містилася у заяві щодо реєстрації ФОП) відмовлено через наявність податкового боргу по земельному податку, а у другій (яку ФОП ОСОБА_1 подала 06.01.2023) через невірне зазначення дати переходу на спрощену систему оподаткування.

ФОП ОСОБА_1 подано заяву від 04.04.2025 до ДПС України. В заяві прохалося здійснити її реєстрацію (або доручити здійснення реєстрації Головному управлінню ДПС в Запорізькій області), в якості ФОП ОСОБА_1 , як платника єдиного податку другої групи на спрощеній системі оподаткування за ставкою 20 відсотків з 01.02.2023 і внести відповідний запис до Реєстру платників єдиного податку.

Зазначену заяву ДПС України перенаправила до відповідача, про що проінформувала листом від 10.04.2025.

Листом від 01.05.2025 № 20041/6/08-01-24-03-04 ГУ ДПС в Запорізькій області надано відповідь на заяву ФОП ОСОБА_1 від 04.04.2025. В листі вказується, що у задоволенні заяви про обрання спрощеної системи оподаткування на другій групі платників єдиного податку за ставкою 20% від 03.01.2023 відмовлено через наявність податкового боргу по земельному податку у ФОП ОСОБА_1 . Також зазначено, що в результаті розгляду заяви позивачки від 06.01.2023 № 32442 працівниками ДПІ встановлено порушення вимог пп. 298.1.2 п. 298.1 ст. 298 ПКУ, в частині обрання дати застосування спрощеної системи оподаткування (зазначено дату «03.01.2023», а не «01.02.2023»). Відповідно до п.299.6 ст.299 ПКУ ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації платником єдиного податку.

В подальшому, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Пунктом 291.2. статті 291 ПК України встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до пункту 291.3. статті 291 ПК України, фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування встановлено статтею 298 ПК України.

Згідно з пунктом 298.1.1. ПК України, для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу за місцем податкової адреси заяву.

Цим пунктом також передбачено, що заява може бути подана засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Суб`єкт господарювання може заявити про обрання спрощеної системи оподаткування під час державної реєстрації створення юридичної особи або державної реєстрації фізичної особи - підприємця, державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу або про фізичну особу - підприємця, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», для державної реєстрації фізичної особи підприємцем подається зокрема заява про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем, в якій може зазначатися прохання про реєстрацію такої особи платником податку на додану вартість та/або обрання спрощеної системи оподаткування.

Відповідно до пункту 299.1. статті 299 ПК України, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно із пунктом 299.3. статті 299 ПК України, у разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати надходження заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування зареєструвати таку особу платником єдиного податку.

У разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб`єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб`єктом господарювання у встановленому порядку (пункт 299.5 статті 299 ПК України).

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що 03.01.2023 року ФОП ОСОБА_1 через Єдиний портал державних послуг «ДІЯ» подано заяву щодо державної реєстрації фізичної особи - підприємця № 2023.У заяві щодо реєстрації ФОП ОСОБА_1 зазначено про обрання спрощеної системи оподаткування з 01.02.2023, друга група єдиного податку, ставка єдиного податку 20%.

Як зазначає позивачка у своєму позові, після подання заяви щодо реєстрації ФОП, 04.01.2023 року їй зателефонувала працівниця податкової та в телефонному режимі повідомила, що в неї наявний податковий борг по земельному податку з фізичних осіб та запевнила, що у разі сплати боргу її успішно зареєструють платником єдиного податку.

Наявність у ФОП ОСОБА_1 земельного боргу станом на день подання заяви щодо реєстрації підтверджує і Головне управління ДПС у Запорізькій області, зокрема в листі від 01.05.2025 № 20041/6/08-01-24-03-04.

04.01.2023 ФОП ОСОБА_1 сплачено заборгованість по земельному податку. Після чого, вона додатково подала заяву про застосування спрощеної системи оподаткування від 06.01.2023.

Суд критично оцінює посилання відповідача на законність та обґрунтованість відмови ФОП ОСОБА_1 у реєстрації платником єдиного податку другої групи за ставкою 20%, оскільки, з огляду на положення пункту 299.5 статті 299 ПК України, така відмова має бути виключно в письмовій формі. Головне управління ДПС у Запорізькій області не надало до суду як письмово вмотивованої відмови за результатом розгляду відповідної заяви позивачки від 03.01.2023, так і доказів направлення такої відмови ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, в матеріалах справи також відсутня письмово вмотивована відмова у реєстрації позивачки платником єдиного податку за результатом розгляду заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 06.01.2023.

Твердження відповідача щодо надання ФОП ОСОБА_1 відмов за результатом розгляду відповідних заяв 03.01.2023 та 06.01.2023 не доведені доказами.

Таким чином, всупереч вимогам пункту 299.5 статті 299 ПК України відповідач не надав ФОП ОСОБА_1 письмово вмотивованої відмови у реєстрації платником єдиного податку.

Судом також враховуються посилання позивачки, що внаслідок порушення відповідачем вимог ПК України, вона була впевнена, що її зареєстровано платником єдиного податку. Внаслідок чого, ФОП ОСОБА_1 до контролюючого органу подавала необхідну звітність (зокрема, декларації платника єдиного податку- фізичної особи-підприємця) та здійснювала перерахування єдиного податку.

Враховуючи відсутність письмових відмов, позивачка мала законні та легітимні очікування щодо реєстрації її на спрощену систему оподаткування, а також добросовісно виконувала покладені законом обов`язки щодо сплати податків.

Суд також бере до уваги пояснення позивачки викладені в позовній заяві про те, що в заяві про застосування спрощеної системи оподаткування від 06.01.2023 у розділі 5.1. «обрання або перехід на спрощену систему оподаткування» дата «03.01.2023» підтягнулася автоматично системою. Листи від контролюючих органів щодо відмови у переході на спрощену систему оподаткування через формальну помилку (а саме: автоматичного зазначення системою дати «03.01.2023» замість вірного «01.02.2023») всупереч вимог п.299.5 ст.299 ПК України ФОП ОСОБА_1 не отримувала. Про таку помилку позивачці стало відомо лише з листа ГУ ДПС в Запорізькій області від 17.03.2025. До того ж, у першій заяві про обрання спрощеної системи оподаткування (яка містилася у заяві щодо реєстрації ФОП) дата переходу на спрощену систему оподаткування була вказана правильно, а саме «01.02.2023», і відмови у задоволенні цієї заяви контролюючий орган ФОП ОСОБА_1 не надав.

Вищевказані твердження позивачки є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Отже, відповідачем не спростовано твердження ФОП ОСОБА_1 та не надано доказів виконання вимог пункту 299.5 статті 299 ПК України щодо надання письмово вмотивованої відмови у реєстрації на спрощену систему оподаткування.

Тому, з огляду на вищевикладене, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, що полягає у не здійсненні реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи на спрощеній системі оподаткування за ставкою 20 відсотків з 01.02.2023- підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 299.2. статті 299 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 (далі - Положення про ДПС), Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Підпунктом 9 пункту 4 Положення про ДПС передбачено, що відповідно до покладених на неї завдань забезпечує в межах повноважень, передбачених законом, формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, інших реєстрів, банків і баз даних, ведення яких покладено законодавством на ДПС, а також реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Положення про Головне управління ДПС у Запорізькій області, що затверджене наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 № 643 (далі-Положення), ГУ ДПС відповідно до покладених на нього завдань здійснює реєстрацію та веде облік платників податків, платників єдиного внеску.

Згідно із підпунктом 6 пункту 4 Положення ГУ ДПС відповідно до покладених на нього завдань забезпечує у межах повноважень, передбачених законом, формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, інших реєстрів, банків і баз даних, ведення яких покладено законодавством на ДПС, а також реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, в частині зобов`язання здійснити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи на спрощеній системі оподаткування за ставкою 20 відсотків з 01.02.2023 шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області є належним відповідачем.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Згідно із ч.4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Таким чином, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

З огляду на вищевикладене, а також те, що, ФОП ОСОБА_1 виконала всі умови для обрання спрощеної системи оподаткування платника єдиного податку, ураховуючи, що відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ДПС в Запорізькій області здійснити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 , як платника єдиного податку другої групи на спрощеній системі оподаткування за ставкою 20 відсотків з 01.02.2023 і внести відповідний запис до Реєстру платників єдиного податку.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд звертає увагу, що у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський Суд з прав людини наголосив, що «... Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 1.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001)»

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у загальному розмірі 2 422,4 грн, сплачений позивачкою при поданні до суду позову, підлягає стягненню з ГУ ДПС України у Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 Кодекса адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, що полягає у не здійсненні реєстрації ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи на спрощеній системі оподаткування за ставкою 20 відсотків з 01.02.2023.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області здійснити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи на спрощеній системі оподаткування за ставкою 20 відсотків з 01.02.2023 шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривнi 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано суддею 21 серпня 2025 року.

Суддя Р.В. Сацький