Справа № 160/23409/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
1. 20.08.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), у якій просить:
- визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не направленні ОСОБА_1 на медичний огляд військоволікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення придатності до військової служби на підставі його заяви від 04.08.2025 №01.Онищук/01-025/04-08.СК;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 скасувати рішення військоволікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , оформленого довідкою від 22.07.2025 №2025-0722-2259-0870-0 про придатність до військової служби військовозобов`язаного ОСОБА_1 та видати відповідне письмове направлення на медичний огляд військоволікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення придатності до військової служби на підставі його заяви від 04.08.2025 №01.Онищук/01-025/04-08.СК;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 провести контрольний (повторний) медичний огляд військоволікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення ступеню придатності до військової служби ОСОБА_1 з урахуванням приписів Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 зі змінами, та наявних медичних документів (додаткових обстежень стану здоров`я).
2. Позовна заява обґрунтована тим, що бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у ненаправленні ОСОБА_1 на медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення придатності до військової служби, є протиправною.
4. 20.08.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить:
- заборонити Військовій частині НОМЕР_1 в особі її посадових/службових осіб вчиняти дії щодо ОСОБА_1 , переміщувати за межі Військової частини НОМЕР_1 чи до будь-якої іншої військової частини/навчального центру, та/або до іншого місця служби до набрання законної сили рішення суду у цій справі.
5. В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до довідки ВЛК від 22.07.2025 №2025-0722-2259-0870-0 на підставі ст. ст. 23в, 64в графи ІІ Розкладу хвороб визнано ОСОБА_1 придатним до військової служби. Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням ВЛК від 22.07.2025 позивач звернувся із заявою від 04.08.2025 №01.Онищук/01-025/04-08.СК до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
6. У відповідь на заяву позивача від 04.08.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 листом від 04.08.2025 №388/16/1627 відмовив у задоволенні заяви позивача 04.08.2025 №01.Онищук/01-025/04-08.СК в повному обсязі. Відмова мотивована тим, що позивач є військовослужбовцем та перебуває під порядкуванням прямого начальника та командира військової частини, а тому відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 направлення на обстеження або проходження ВЛК має проводитись прямими начальниками від командира окремої частини, прямим командиром, після підписання рапорту.
7. Станом на 20.08.2025 ступень придатності позивача до проходження військової служби фактично не визначено, оскільки повторний (контрольний) огляд при ІНФОРМАЦІЯ_6 в порушення чинного законодавства не проводився.
8. У подальшому, позивача було мобілізовано на військову службу до Військової частини НОМЕР_1 .
9. По теперішній час позивач перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 .
10. Позивач наголошує, що до моменту вирішення цієї справи судом по суті, виконання оскарженого рішення ВЛК від 22.07.2025 створює ризик настання таких наслідків, які буде неможливо або надзвичайно складно усунути в подальшому. Таким чином, призов на військову службу та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення прав позивача в разі задоволення позову.
11. Натомість заборона Військовій частині НОМЕР_1 вчиняти дії з переміщення позивача за межі військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби до набрання законної сили рішенням за заявленим позовом не завдасть шкоди чиїм-небудь інтересам.
12. Заходи забезпечення позову, які просить позивач, випливають з заявлених позовних вимог, є справедливими, співмірними, необхідними.
13. З огляду на викладене, просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову.
14. Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.
15. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
16. Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
17. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
18. За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
19. Заходи забезпечення позову відповідають предмету позовної заяви та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
20. Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
21. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
22. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
23. Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
24. При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
25. Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
26. За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
27. Судом встановлено, що військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_7 проведено медичний огляд ОСОБА_1 , про що складено довідку від 22.07.2025 №2025-0722-2259-0870-0.
28. Рішенням ВЛК від 22.07.2025 на підставі ст. 23в, 64в графи ІІ Розкладу хвороб визнано ОСОБА_1 придатним до військової служби.
29. Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням ВЛК від 22.07.2025 позивач звернувся із заявою від 04.08.2025 №01.Онищук/01-025/04-08.СК до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
30. У відповідь на заяву позивача від 04.08.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 листом від 04.08.2025 №388/16/1627 відмовив у задоволенні заяви позивача 04.08.2025 №01.Онищук/01-025/04-08.СК в повному обсязі.
31. Відмова мотивована тим, що позивач є військовослужбовцем та перебуває під порядкуванням прямого начальника та командира військової частини, а тому відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 направлення на обстеження або проходження ВЛК має проводитись прямими начальниками від командира окремої частини, прямим командиром, після підписання рапорту.
32. У подальшому, позивача було мобілізовано на військову службу до Військової частини НОМЕР_1 .
33. По теперішній час позивач перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою від 26.07.2025 №928.
34. Не погоджуючись з бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення ОСОБА_1 на медичний огляд військоволікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення придатності до військової служби на підставі його заяви, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом.
35. Стосовно вирішення заяви про забезпечення позову у справі, суд виходить з наступного.
36. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється.
37. При цьому припинення юридичної сили індивідуального акта, у тому числі і наказів, відбувається автоматично у разі задоволення позову після набрання законної сили рішенням суду.
38. Тобто, вчинення дій щодо можливого переміщення не вплине на можливість захисту прав позивача шляхом скасування зазначеного спірного наказу. Таким чином, заборона направлення/переведення позивача ніяким чином не може додатково гарантувати, що рішення про скасування наказу про призов на військову службу, у разі задоволення позову, буде виконано, оскільки, як зазначалось, припинення юридичної сили наказів відбувається автоматично та не потребує додаткових дій.
39. Спосіб забезпечення позову, про який просить позивач, не є нерозривно пов`язаним з підставами та предметом адміністративного позову, оскільки ніяк не вплине на можливість припинення юридичної сили індивідуальними актами у разі набрання законної сили рішенням суду, якщо позов буде задоволено.
40. З огляду на предмет спору, викладене свідчить про непропорційність та неспівмірність заходів забезпечення позову, про які просить заявник, а отже й про відсутність підстав для їх застосування.
42. Разом з тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений і триває, у точу числі, на момент розгляду заяви про забезпечення позову.
43. Суд звертає увагу, що ч. 3 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 10 згідно із Законом України «Про внесення зміни до частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України щодо забезпечення позову у виді зупинення наказу або розпорядження командира (начальника) під час воєнного стану чи в бойовій обстановці» №2359-IX від 08.07.2022, відповідно до якого не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
44. Таким чином, процесуальний закон містить пряму заборону вживати заходи забезпечення позову, шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
45. Як зазначено судом, позивач просить забезпечити позов шляхом заборони військовій частині НОМЕР_1 виконувати певні дії, зокрема направляти військовослужбовця ОСОБА_1 за межі Військової частини НОМЕР_1 чи до будь-якої іншої військової частини/навчального центру, та/або до іншого місця служби, до набрання рішенням у справі законної сили.
46. На переконання суду, обраний заявником вид забезпечення позову, за своїм змістом є фактично забороною вчиняти дії щодо виконання відповідних наказів, які можуть бути видані командиром військової частини в майбутньому, що відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
47. Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 151 не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення, відтак суд робить висновок про відсутність визначених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.
48. Керуючись ст. ст. 150-154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
50. Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Р.З. Голобутовський