Справа № 280/4383/25
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 серпня 2025 року Справа № 280/4383/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 що виразились у непризначенні та невиплаті грошового забезпечення члену сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь його повнолітньої доньки ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживала разом з батьком;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь його повнолітньої доньки ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 08 жовтня 2024 року по 01.02.2025.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка являється донькою військовослужбовця ОСОБА_2 , який згідно з актом службового розслідування по факту зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 від 11.12.2024 року числиться зниклим безвісти. Бахмутським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області 23.04.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом зникнення безвісти солдата військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 08.10.2024 позивачка звернулася до командира військової частини НОМЕР_2 із заявою та документами до неї для виплати грошового забезпечення відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 N 884. Листом від 13 жовтня 2024 року №16148 командир військової частини НОМЕР_2 повідомив позивачку про повернення заяви позивачки про виплату грошового забезпечення за безвісти зниклого батька на доопрацювання у зв`язку з відсутністю витягу з державного реєстру акту цивільного стану щодо наявності або відсутності інших дітей у зниклого безвісти, відомостей про реєстрацію шлюбу зниклого безвісти та акту сумісного проживання позивачки з батьком з підтвердженням ведення спільного господарства який буде засвідчений показами свідків. За зверненням позивачки супровідним листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.12.2024 №1429/2587 на адресу військової частини НОМЕР_2 засобами СЕДО було направлено копію свідоцтва про розірвання шлюбу, оригінал довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Компас» про місце спільного проживання зниклого безвісти та позивачки з підтвердженням факту ведення спільного господарства у квартирі АДРЕСА_3 , що завірений показами свідків, витяги з державного реєстру актів цивільного стану. У відповідь на звернення листом військової частини НОМЕР_5 від 13.01.2025 №613/1039, у якій в підпорядкуванні перебуває військова частина НОМЕР_2 (відповідач), повідомлено про відсутність підстав для виплати позивачці грошового забезпечення за зниклого безвісти батька у зв`язку з відсутністю у військової частини НОМЕР_2 витягів із державного реєстру акту цивільного стану про відомості щодо наявності шлюбу та дітей у зниклого безвісти військовослужбовця. Позивачка вважає що нею виконані умови для призначення та виплати грошового забезпечення за зниклого безвісти батька що передбачені чинним законодавством адже посилання відповідача на відсутність витягів із державного реєстру акту цивільного стану щодо наявності шлюбу та дітей у зниклого безвісти військовослужбовця є необґрунтованим та безпідставним, а тому протиправним, з огляду на те що відповідно до абзацу 3 п. 7 Порядку N 884 відповідач має право отримувати з державних реєстрів інформацію щодо осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення військовослужбовців, шляхом доступу до таких реєстрів та/або шляхом електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, встановленому законодавством. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 02.06.2025 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 09.06.2025 ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, у поданому відзиві від 23.06.2025 посилається на те, що оновлений пакет документів (заява) від належних осіб (позивача) на підставі Закону України від 08 жовтня 2024 року № 3995-ІХ «Про внесення зміни до пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державних або безвісно відсутніх затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 на адресу військової частини НОМЕР_2 не надходило, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.06.2024 року №170 вважати такими, що зараховані до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 : солдата ОСОБА_2 , військовослужбовця за контрактом, призначеного на посаду стрільця ІНФОРМАЦІЯ_11 військової частини НОМЕР_2 , ВОС НОМЕР_8 (НОМЕР_9), який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_4 з 16 червня 2024 року, зарахувати до списків особового складу та на всі види забезпечення і вважати таким, що 16 червня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків з тарифним розрядом 5, шпк «солдат».

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25.06.2024 року №179 внести зміни до наказів командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині): Від 16.06.2024 наказ №170 у пункті 1 підпункті 1.1. замінити текст: 1. Вважати такими, що зараховані до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 : 1.1. солдата ОСОБА_2 , військовослужбовця за контрактом, призначеного на посаду стрільця ІНФОРМАЦІЯ_11 військової частини НОМЕР_2 , ВОС НОМЕР_8 (НОМЕР_9), який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_4 з 16 червня 2024 року зарахувати до списків особового складу та на всі види забезпечення і вважати таким, що 16 червня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків з тарифним розрядом 5, шпк «солдат». Зарахувати на продовольче забезпечення з 17 червня 2024 року. Замінити на: 1. Вважати такими, що зараховані до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 : 1.1. солдата ОСОБА_2 , , військовослужбовця за контрактом, призначеного на посаду стрільця ІНФОРМАЦІЯ_11 військової частини НОМЕР_2 , ВОС НОМЕР_8 (НОМЕР_9), який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_4 з 16 червня 2024 року зарахувати до списків особового складу та на всі види забезпечення і вважати таким, що 16 червня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків з тарифним розрядом 5, шпк «солдат». Зарахувати на продовольче забезпечення з 17 червня 2024 року.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 25.08.2024 року №243 зняти з усіх видів забезпечення у зв`язку із відсутністю на військовій службі- до повернення військовослужбовця у військову частину або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими: солдат ОСОБА_2 , стрілець ІНФОРМАЦІЯ_11 військової частини НОМЕР_2 . Зняти з грошового забезпечення з 24 серпня 2024 року. Зняти з продовольчого забезпечення з 26 серпня 2024 року.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05.09.2024 року №255 відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі не прийняття іншого рішення про подальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими), УВІЛЬНИТИ від займаної посади та ЗАРАХУВАТИ у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 з залишенням у списках підрозділу, з 05.09.2024 року: солдата ОСОБА_2 , стрільця ІНФОРМАЦІЯ_11 військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до сповіщення сім`ї № 138 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.09.2024 №8738, стрілець ІНФОРМАЦІЯ_11 військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти під час бою в районі населеного пункту Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області 24.08.2024.

Судом встановлено, що згідно з актом службового розслідування по факту зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 від 11.12.2024 року, комісією з розслідування зроблений наступний висновок - факт зникнення безвісти стрільця ІНФОРМАЦІЯ_11 військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в населеному пункті Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області з 24.08.2024 по теперішній час підтвердився. Зникнення безвісти сталось в зоні бойових дій під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації на території Донецької області. Подія зникнення ОСОБА_2 не пов`язана з вчиненням ним кримінального або адміністративного правопорушення та не є наслідком дій у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. Пошукові заходи результатів не дали.

Згідно із витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 11.12.2024 № 4919 факт зникнення безвісти стрільця ІНФОРМАЦІЯ_11 військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в населеному пункті Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області з 24.08.2024 по теперішній час підтвердився.

08.10.2024 позивачка, через ІНФОРМАЦІЯ_6 супровідним листом від 10.10.2024 №1539/3278, звернулася до командира військової частини НОМЕР_2 із заявою та документами до неї для виплати грошового забезпечення, як доньці військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісти 24.08.2024 під час виконання бойового завдання, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 N 884. В якості додатків до заяви було додано: заява на отримання грошового забезпечення; копія сповіщення сім`ї; копія свідоцтва про народження; копія паспорта заявника; копія картки платника податків; копія довідки переселенця; довідка з банку з реквізитами.

Листом від 13 жовтня 2024 року №16148 командир військової частини НОМЕР_2 повідомив позивачку про повернення заяви позивачки про виплату грошового забезпечення за безвісти зниклого батька на доопрацювання у зв`язку з відсутністю витягу з державного реєстру акту цивільного стану щодо наявності або відсутності інших дітей у зниклого безвісти, відомостей про реєстрацію шлюбу зниклого безвісти та акту сумісного проживання позивачки з батьком з підтвердженням ведення спільного господарства який буде засвідчений показами свідків.

За зверненням позивачки супровідним листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.12.2024 №1429/2587 на адресу військової частини НОМЕР_2 засобами СЕДО було направлено копію свідоцтва про розірвання шлюбу, оригінал довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Компас» про місце спільного проживання зниклого безвісти та позивачки з підтвердженням факту ведення спільного господарства у квартирі АДРЕСА_3 , що завірений показами свідків, витяги з державного реєстру актів цивільного стану.

У відповідь на звернення листом військової частини НОМЕР_5 від 13.01.2025 №613/1039, у якій в підпорядкуванні перебуває військова частина НОМЕР_2 , повідомлено про відсутність підстав для виплати позивачці грошового забезпечення за зниклого безвісти батька у зв`язку з відсутністю у військової частини НОМЕР_2 витягів із державного реєстру акту цивільного стану про відомості щодо наявності шлюбу та дітей у зниклого безвісти військовослужбовця.

Згідно листа військової частини НОМЕР_2 від 13 грудня 2024 року №20805, який адресований начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 та громадянці ОСОБА_1 , зазначено, що за результатами розгляду комісія прийшла до висновку у зв`язку з неповним переліком наданих документів до заяви повернути на доопрацювання заяву громадянки ОСОБА_1 , яка є донькою військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 . До заяви необхідно додати витяг з реєстру актів цивільного стану про наявність (або відсутність) шлюбу та дітей військовослужбовця.

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_8 від 25.02.2025 року №1539/584, який адресований командиру військової частини НОМЕР_2 зазначено, що направлено на адресу військової частини НОМЕР_2 документи на отримання належних виплат грошового забезпечення, відповідно до чинного законодавства, на безвісти зниклого військовослужбовця солдата ОСОБА_2 1976 р.н., який зник безвісти під час виконання бойового завдання 24 серпня 2024 року, на користь його доньки ОСОБА_1 .

Згідно листа військової частини НОМЕР_2 від 23 квітня 2025 року №6823, який адресований начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 та громадянці ОСОБА_1 , зазначено, що за результатами розгляду комісія прийшла до висновку відмовити в нарахування грошових коштів громадянці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є донькою військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 . Необхідно надати документи про призначення військовослужбовця опікуном, піклувальником повнолітньої дитини.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача позивачка звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною шостою статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Пунктом 1-1 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Постанова №168) установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

За змістом абз. 1, 5 п. 1-2 Постанова №168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які, зокрема, захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення).

Наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Розділом ХХХ Порядку № 260 регулюється питання щодо виплати грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими.

Грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець (пункт 3 Розділ ХХХ Порядку № 260).

Згідно з п. 1 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №884), цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).

Пунктом 3 Порядку №884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

За змістом п. 4 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Згідно з п.5 Порядку №884 командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Відповідно до п. 6 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

За змістом абз. 1 п. 7 Порядку №884 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Таким чином, абзацом 1 пункту 7 Порядку №884 чітко встановлено умову, за якої повнолітні діти мають право на отримання грошового забезпечення та додаткової винагороди військовослужбовця, а саме: спільне проживання з таким військовослужбовцем.

Згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 27.11.2024 №3 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 02.10.2008 зареєстровано актовий запис за №447 про розірвання шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 17.05.2001, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .

Як встановлено судом з матеріалів справи, зареєстроване місце проживання зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно із наявною в матеріалах справи довідкою про місце проживання, виданою об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Компас», ОСОБА_1 проживала разом з батьком ОСОБА_2 та вела спільне господарство за адресою: АДРЕСА_5 в період з 2015 року по лютий 2023 року.

Відповідно до Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.09.2024 № 3006- зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_6 , а фактичне місце проживання - АДРЕСА_7 .

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для відмови у виплаті позивачу грошового забезпечення військовослужбовця, який зник безвісти, були висновки відповідача про відсутність витягу з державного реєстру акту цивільного стану щодо наявності або відсутності інших дітей у зниклого безвісти, відомостей про реєстрацію шлюбу зниклого безвісти та акту сумісного проживання позивачки з батьком з підтвердженням ведення спільного господарства який буде засвідчений показами свідків.

Відповідно до абз. 3 п. 7 Порядку №884 Міноборони, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міноборони, Головний орган військового управління Національної гвардії, Адміністрація Держприкордонслужби, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держспецтрансслужби мають право отримувати з державних реєстрів інформацію щодо осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення військовослужбовців, шляхом доступу до таких реєстрів та/або шляхом електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, встановленому законодавством.

Окрім того, пунктом 4 Порядку № 884 серед документів, які додаються до відповідної заяви, не передбачено обов`язок подавати витяг з державного реєстру акту цивільного стану щодо наявності або відсутності інших дітей у зниклого безвісти, відомостей про реєстрацію шлюбу зниклого безвісти.

Відтак, вищевказану інформацію щодо доньки зниклого безвісти військовослужбовця та її місце проживання відповідач мав можливість отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, встановленому законодавством, відповідно до абз. 3 п. 7 Порядку №884, який на час розгляду заяви позивача від 08.10.2024 був чинним.

Проте відповідачем як суб`єктом владних повноважень в порушення частини другої статті 77 КАС України не надано доказів отримання інформації із відповідних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця, а суд не може перекладати тягар доказування на позивача.

Отже, з огляду на вказані обставини справи, рішення Військової частини НОМЕР_2 , оформлене листом №16148 від 13.10.2024, яким фактично було відмовлено у виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення, як доньці військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісти є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується правомірності зобов`язання ВЧ НОМЕР_7 саме здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_2 на користь його повнолітньої доньки ОСОБА_1 , то суд зазначає, що оскільки відповідач під час розгляду заяви позивача не встановив осіб, які мають право на відповідну виплату, не перевірив належним чином наявність/відсутність осіб на утриманні військовослужбовця, який зник безвісти, не встановив чи проживала разом з ОСОБА_2 ОСОБА_1 , за умови наявності такого права на отримання грошового забезпечення у позивачки, то належним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2024 про виплату грошового забезпечення, як доньці військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісти, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому суд наголошує, що 08.10.2024 було прийнято Закон України № 3995-IX «Про внесення зміни до пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», яким пункт 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" було викладено в новій редакції. Даний Закон набрав чинності 20.01.2025, а введений в дію з 01.02.2025.

Окрім того, Постановою КМУ від 15 квітня 2025 р. № 449 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 було внесено зміни, як підлягають застосуванню з 1 лютого 2025 року.

Посилання відповідача у своєму відзиві та листі від 23.04.2025 № 6823 на редакції статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 з урахуванням внесених змін Законом України № 3995-IX від 08.10.2024 та Постановою КМУ від 15 квітня 2025 р. № 449 суд вважає недоречним, оскільки відповідачу, як субєкту владних повноважень, слід враховувати зміст конституційного принципу незворотності дії закону у часі та негайної дії норми процесуального права, а саме позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, яку висловлював Конституційний Суд України.

Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що оспорена позивачем відмова суб`єкта владних повноважень є протиправною, оскільки не відповідає критеріям правомірності, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту та відновленню.

Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає, що належним способом захисту порушеного права є визнання протиправним та скасування рішення Військової частини НОМЕР_2 , оформлене листом №16148 від 13.10.2024, а належним способом відновлення такого порушеного права - зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2024 про виплату грошового забезпечення, як доньці військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісти, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_2 суму судового збору у розмірі 484,48 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_2 , оформлене листом №16148 від 13.10.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2024 про виплату грошового забезпечення, як доньці військовослужбовця ОСОБА_2 , який зник безвісти, та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 коп.).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 21 серпня 2025 року.

Суддя А.В. Сіпака