Справа № 460/12563/24
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 у справі №460/12563/24 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій - відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025 у справі №460/12563/24, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а рішення суду від 19.03.2025 у справі №460/12563/24 - скасовано. Зазначеною постановою суд зобов`язав відповідача - Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову винагороду, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 за період з 04.01.2023 року по 31.01.2023 року з розрахунку за день пропорційно часу перебування та стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

На виконання вказаної постанови суду в цій частині позивачу 11.06.2025 виданий виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження 11.07.2025.

25.07.2025 до суду надійшла заява позивача, подана ним в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 , які полягають у невиконанні постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025 у справі №460/12563/24.

Відповідач 04.08.2025 подав до суду свої письмові пояснення на вказану заяву позивача, де зазначає про те, що Військовою частиною НОМЕР_2 (розпорядником другого ступеня) направлено запит до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України № 117/8410 від 26.03.2025 та отримано відповідь, що Міноборони фінансування видатків на виконання судових рішень по КЕКВ 2800 Інші поточні видатки здійснюється відповідно до наданих розпорядниками коштів нижчого рівня заявок на кошти в межах наявного фінансового ресурсу. Зауважує, що у 2024 році видатки Міноборони на виконання рішень судів становили лише 30 % від заявленої потреби та станом на 01.04.2025 року наявна заборгованість щодо виконання судових рішень становить 1,4 млрд гривень.

Міністерством оборони України з метою своєчасного забезпечення виконання рішень судів порушено питання перед Кабінетом Міністрів України щодо збільшення видатків на виконання судових рішень. Відповідач зазначає, що станом на 01.08.2025 грошові кошти призначені для виконання рішень судів на рахунки відповідача не надходили і кошти для виконання рішення суду - відсутні. З огляду на вказане відповідач стверджує, що вчинив всі дії для виконання рішення суду у справі, однак через відсутність фінансування вказане рішення суду не виконав.

Частиною 5 статті 383 КАС України передбачено, що у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву по суті без участі представників сторін в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Вирішуючи питання щодо наявності фактичних та правових підстав для визнання протиправними дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення, суд виходить із такого.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

За правилами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу, що статті 382 і 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 , який є розпорядником коштів другого ступеня з клопотанням про виділення коштів необхідних для виконання рішення суду, яке набрало законної сили 22.05.2025 у справі №460/12563/24 в розмірі 53741,93 грн, згідно розрахунку для виконання вказаного рішення.

Відповідач в обґрунтування неможливості виконання рішення у справі №460/12563/24 посилається на лист Департаменту соціального забезпечення МОУ від 02.04.2025 №220/13/19677, наданий за результатом звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.03.2025 №117/8410. У вказаному листі йдеться про те, що Міноборони фінансування видатків на виконання судових рішень по КЕКВ 2800 Інші поточні видатки здійснюється відповідно до наданих розпорядниками коштів нижчого рівня заявок на кошти в межах наявного фінансового ресурсу. У 2024 році видатки Міноборони на виконання рішень судів становили лише 30 % від заявленої потреби. Станом на 01.04.2025 року наявна заборгованість щодо виконання судових рішень становить 1,4 млрд гривень. Міністерством оборони України з метою своєчасного забезпечення виконання рішень судів порушено питання перед Кабінетом Міністрів України щодо збільшення видатків на виконання судових рішень. Прем`єр-міністром України доручено Міністерству економіки України підготувати проєкт рішення щодо виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на безповоротній основі та розглянути на черговому засіданні Уряду питання їх виділення з метою забезпечення фінансування потреби Міноборони для виконання судових рішень (доручення від 23.12.2024 № 41883/1/1-24). Після збільшення відповідних бюджетних призначень Міністерству оборони України, будуть підготовлені пропозиції щодо відкриття бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 для забезпечення заявленої потреби військових частин, які перебувають на фінансовому забезпеченні.

Суд відзначає, що в контексті спірних правовідносин, під поважними причинами невиконання рішення слід розуміти такі причини, які лежать поза волею боржника, тобто він об`єктивно позбавлений можливості виконати рішення, незважаючи на ті заходи, які можуть бути ним вжиті.

Відсутність фінансування є непереборною для відповідача обставиною, яка позбавляє його можливості виконати рішення.

Також суд зазначає, що відповідач не ухиляється від виконання рішення суду, яке набрало законної сили 22.05.2025 року та зазначає, що грошова винагорода буде виплачена після надходження коштів на відповідний рахунок в порядку черговості. Окрім зазначеного, з метою добровільного виконання вказаного рішення суду, військовою частиною НОМЕР_1 проведено відповідний розрахунок суми коштів, необхідних для виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №460/12563/24, який листом був направлений командиру військової частини НОМЕР_2 як розпоряднику коштів другого ступеня, з клопотанням про виділення коштів в сумі 53741,93 на виконання вказаного рішення суду. Отже, відповідачем вживаються заходи для виконання судового рішення.

Постановою Верховного Суду від 30.04.2020 року у справі № 804/2076/17 висловлена наступна позиція: "Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи".

Суд зазначає, що позивачу не відмовлено у виконанні судового рішення у справі №460/12563/24, оскільки таке рішення перебуває у процесі виконання, який не залежить від військової частини НОМЕР_1 в частині виділення коштів державного бюджету на відповідні цілі.

Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19 та від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а висловлював правовий висновок, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Окрім цього суд зауважує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 1 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 липня 2025 року відкрито виконавче провадження №7858864 у Житомирському відділі державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що також зазначено позивачем у заяві про встановлення судового контролю. Отже, виданий судом виконавчий лист у цій справі був пред`явлений до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), за результатом чого було відкрито виконавче провадження.

При цьому, інформації про завершення наведеного виконавчого провадження, станом на час розгляду заяви про встановлення судового контролю до суду подано не було. Отже, станом на час розгляду заяви про встановлення судового контролю наявне виконавче провадження з виконання судового рішення у цій справі.

Наведене свідчить про існування у позивача можливості отримати виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, у тому числі шляхом застосування державним виконавцем примусових заходів, визначених Законом України "Про виконавче провадження".

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2021 року у справі №9901/235/20 сформувала правовий висновок, що зі змісту статті 383 КАС України випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою. Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України. Велика Палата звернула увагу, що визначені вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України, зокрема надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду із такою заявою.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі №805/1458/17-а, від 27 червня 2019 року у справі №807/220/18.

Частиною 6 статті 383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про відсутність обставин протиправності дій/бездіяльності відповідача при виконанні рішення суду, а тому в задоволенні заяви позивача слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 295, 383 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у порядку ст. 383 КАС України, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Олександр МАКСИМЧУК