Справа № 340/152/25
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 340/152/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Пасічник Ю.П.) в адміністративній справі №340/152/25 за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

10.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу ПШ №053905 від 27 грудня 2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для її скасування, оскільки відповідачем не враховано той факт, що на час проведення рейдової перевірки ОСОБА_1 не може бути суб`єктом відповідальності, оскільки не є перевізником в розумінні Закону України Про автомобільний транспорт.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року позов задоволено.

На вказане рішення суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача. Так позивач здійснював вантажні перевезення без наявності необхідних документів перевірки технічного стану транспортного засобу. Саме водій транспортного засобу повідомив під час перевірки, що саме позивач використовує транспортний засіб.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.11.2024р. посадовими особами відповідача було зупинено автотранспортний засіб: МАЗ д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював перевезення вантажів без оформлення документів передбачених автотранспортним законодавством протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

Згідно реєстраційних документів транспортний засіб належить ОСОБА_3 (а.с.44).

В ході перевірки водій повідомив, що транспортний засіб використовує ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 07.11.2024р. №АР013336 (а.с.45).

Листом від 26.11.2024р. позивача було поінформовано про розгляд 17.12.2024р. справи про порушення автотранспортного законодавства (а.с.47,48).

За клопотання позивача (а.с.49) розгляд справи відкладався на 27.12.2024р.

27.12.2024р. відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ053905, якою до позивача, на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Про автомобільний транспорт застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17000 грн. (а.с.43).

За змістом вказаної постанови позивача визнано таким, що здійснював перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу (ст. 35 ЗУ Про дорожній рух).

Про прийняття постанови позивача поінформовано листом від 30.12.2024р. (а.с.50).

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку про протиправність спірної постанови, оскільки позивач не є перевізником та до нього не мають застосовуватись штрафні санкції, передбачені Законом України "Про автомобільний транспорт".

Переглядаючи судове рішення колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить наступного висновку.

Спір полягає у правомірності прийняття відповідачем оскарженої постанови про накладення адміністративно-господарської санкції за відсутність у позивача як перевізника, за позицією відповідача, необхідних документів протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-III.

Статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про автомобільний транспорт, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно ч. 1 ст. 33 вказаного Закону, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Як свідчать встановлені обставини справи, власником автотранспортного засобу МАЗ д.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 (а.с.44).

Доказів того, що позивач, як перевізник, використовував транспортний засіб, що вказаний в акті перевірки та спірній постанові, суду не надано.

В акті перевірки міститься зазначення номеру і дати дорожнього листа, проте відсутні його фотокопія, що могло б бути певним доказом того, що певна особа, використовувала транспортний засіб для переведення вантажу.

Відсутність обставини надання позивачем послуг з перевезення вантажу, виключає можливість притягнення його до відповідальності за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Саме такого висновку дійшов суд першої інстанції за результатами розгляду пред`явленого позивачем позову.

Ці висновки суду першої інстанції не спростовані відповідачем під час апеляційного перегляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач не довів правомірність прийняття спірної постанови.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року в адміністративній справі №340/152/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення (20.08.2025) та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 20.08.2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак