Справа № 140/3048/22
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2025 року № 140/3048/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Діски А. Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління поліції охорони в м. Києві, у якому просила суд:

- визнати протиправними і скасувати наказ від 16 березня 2022 року №78 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, від 17 березня 2022 року №89 о/с про звільнення зі служби в поліції;

- поновити позивача на службі в поліції на посаді старшого інспектора відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м. Києві з 17 березня 2022 року;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 березня 2022 року по день фактичного розрахунку та стягнути додаткову винагороди в розмірі 30000,00 грн щомісячно, починаючи з 24 лютого 2022 року до дня припинення та/або скасування воєнного стану в Україні.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує про протиправність оскаржуваних наказів Управління поліції охорони в м. Києві, оскільки в діях позивача відсутній склад дисциплінарного правопорушення. Також позивач зазначає про порушення відповідачем процедури притягнення її до дисциплінарної відповідальності внаслідок неврахування усіх обставин, що мають значення для притягнення до дисциплінарної відповідальності, недостатності доказів вчинення дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і дією, неоголошення змісту наказу за результатами проведеного службового розслідування.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року адміністративну справу №140/3048/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в м. Києві про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та додаткової винагороди передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2022 року відкрито провадження у справі №140/3048/22 та вирішено розгляд цієї справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні.

26.09.2022 до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов відзив Управління поліції охорони в м.Києві, зі змісту якого вбачається невизнання позову, оскільки за результатами проведення службового розслідування прийнято рішення, що за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пунктів 1, 6 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», наказу Національної поліції України від 10.03.2022 №190, самоусуненні від захисту українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, до позивача вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

13.12.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» №2825-IX, статтею 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання Закону України №2825-IX від 13 грудня 2022 року «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» 21.02.2024 до Київського окружного адміністративного надійшла адміністративна справа №140/3048/22.

У зв`язку з вищезазначеними обставинами матеріали адміністративної справи №140/3048/22 за результатом автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Діски А.Б.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року адміністративну справу №140/3048/22 прийнято до свого провадження суддею Діскою А.Б., розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач з 07.11.2015 проходила службу в Національній поліції України, з 09.01.2019 перебувала на посаді старшого інспектора відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві.

Указом Президента України від 23.02.2022 №63/2022 «Про введення надзвичайного стану в окремих регіонах України», у місті Києві та на території всіх областей України, за виключенням Донецької та Луганської областей, з 00 годин 00 хвилин 24 лютого 2022 року введено надзвичайний стан строком на 30 діб.

Наказом Національної поліції України від 23.02.2022 №171 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності», з метою нормалізації обстановки в державі, забезпечення захисту та охорони державного кордону, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки та порядку, створення умов для належного функціонування органів державної влади, місцевого самоврядування та інших інститутів громадського суспільства, запобігання спробам захоплення державної влади чи зміни конституційного ладу шляхом насильства керівникам структурних підрозділів центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та місті Києві, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції вказано перевести особовий склад на посилений варіант службової діяльності на час дії правового режиму надзвичайного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102- IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

З урахуванням зазначених обставин, 24.02.2022 о 05.30 особовий склад Управління та підпорядкованих районних підрозділів Управління було піднято за сигналом «Тривога», зважаючи на який по прибуттю до місць несення служби особовий склад озброєно вогнепальною, автоматичною зброєю та залучено до комплексу завдань із виконання посиленого варіанту службової діяльності.

За твердженнями відповідача, 24.02.2022 ОСОБА_1 прибула до Управління поліції охорони в м.Києві за сигналом «Тривога», при цьому відповідний запис до «Бланку реєстрації особового складу УПО, який прибув в підрозділ у разі оголошення сигналів оповіщення» не здійснила, вогнепальну зброю не отримала, та через деякий час залишила адмінбудівлю Управління за адресою: м. Київ, вул. Студентська, 9. На підтвердження зазначеного відповідачем до матеріалів справи надано копію запису з відеокамер першого поверху адмінбудівлі Управління та довідку, складену старшим інженером відділу технічної охорони Управління поліції охорони в м.Києві Дмитром Іванченко, від 24.02.2022.

Згідно з довідкою, складеною старшим інспектором з особливих доручень із внутрішніх розслідувань відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м. Києві, майором поліції Віктором Щеголь 25.02.2022, 24.02.2022 о 05:27 ним здійснено телефонний дзвінок позивачу, однак остання не відповіла. О 05:29 позивач зателефонувала на номер інспектора; під час телефонної розмови останній оповістив позивача про оголошення сигналу оповіщення «Бойова тривога» та наголосив на негайному прибутті до Управління поліції охорони в м. Києві.

Згідно з довідкою, складеною начальником відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві, майором поліції Олександром Гніденко, від 24.02.2022 позивач о 07.17 повідомила про вибухи за місцем її перебування та про лікарняний, про який вона додатково поінформує в телефонному режимі.

Згідно з довідкою, складеною начальником відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві, майором поліції Олександром Гніденко, від 01.03.2022 останній з метою з`ясування загальної обстановки, стану здоров`я позивача та місця її перебування здійснив телефонний дзвінок на телефонний номер позивача. Позивачем повідомлено про тривожну обстановку, повітряні тривоги та про перебування у м. Яготин.

Наказом Національної поліції України від 10.03.2022 №190 «Про деякі питання проходження служби окремій категорії поліцейських на період дії воєнного стану» поліцейським, які перебувають поза місцем несення служби, крім тих, що виконують службові завдання, наказано протягом однієї доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та поставлення на облік. Згідно з пунктом 3 Наказу поліцейським, які не підпадають під перелік осіб, визначених пунктом 1 цього наказу, наказано невідкладно прибути до органу поліції за місцем несення служби.

Згідно з довідкою, складеною начальником відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві, майором поліції Олександром Гніденко, від 10.03.2022 останній 10.03.2022 о 16:57 здійснив телефонний дзвінок на номер позивача з метою уточнення інформації про найближчий до неї відділ поліції. Позивач повідомила, що найближчий до неї відділ поліції Ковельський відділ поліції охорони. Позивача проінформовано про необхідність наступного дня подати рапорти. Позивач відповіла, що зрозуміла, стає на облік і інформує про це.

Згідно з довідкою, складеною начальником відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві, майором поліції Олександром Гніденко, від 11.03.2022 останній 11.03.2022 о 18:46 здійснив телефонний дзвінок на номер позивач, попросив направити рапорт та роз`яснив, що саме має бути зазначено в рапорті, зокрема причину неприбуття до основного місця несення служби, назву органу поліції, де позивач приступила до виконання службових обов`язків.

Згідно з довідкою, складеною начальником відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві, майором поліції Олександром Гніденко, від 12.03.2022 останній 12.03.2022 о 12:13 отримав телефонний дзвінок позивача, під час якого вона запитала про поліцейський жетон та заначила щодо рапорту по ній ведуться консультації.

Згідно з довідкою, складеною начальником відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві, майором поліції Олександром Гніденко, від 14.03.2022 останній 14.03.2022 о 19:47 отримав телефонний дзвінок позивача, під час якого вона повідомила про написання пояснень за місцем перебування та направлення нею рапорту, запитала про наказ №190; позивача проінформовано про необхідність ознайомлення зі змістом наказу №190, а також попереджено про можливість звільнення у разі невиконання вимог наказу №190.

Поряд з цим, у період з 24.02.2022 по 15.03.2022 посадовими особами відповідача щоденно складалися акти про відсутність на службі (робочому місці) позивача.

У зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за місцем несення служби без поважних причин, начальником відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві, майором поліції Олександром Гніденко на ім`я начальника Управління поліції охорони в м.Києві, полковника поліції Анатолія Андрієвського була підготовлена доповідна записка від 15.03.2022 про виконання наказу НПУ від 10.03.2022 №190, відповідно до якої повідомляється про телефонні розмови з позивачем, про встановлення місця її перебування, а саме: у період з 25.02.2022 у м. Яготин, Київської області; з 12.03.2022 АДРЕСА_1 ; зазначається, що позивач ознайомлена з наказом НПУ від 10.03.2022 №190 та про те, що остання під перелік осіб, визначених пунктом 1 наказу НПУ від 10.03.2022 №190, не підпадає.

Наказом Управління поліції охорони в м.Києві Національної поліції України «Про призначення службового розслідування» №77 від 15.03.2022 призначено службове розслідування у формі письмового провадження з метою перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни, у тому числі старшим інспектором відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві підполковником поліції Шмигановською А.В. .

За результатами зазначеного службового розслідування складений Висновок службового розслідування за фактом безпідставного невиходу на службу окремих поліцейських УПО в м. Києві, зі змісту якого вбачається, що зокрема, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 6 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 1 пункту 1 розділу ІІІ Інструкції про порядок переведення органів Національної поліції України на посилений варіант службової діяльності, затвердженої наказом МВС України від 10.12.2015 №1560, самоусуненні від захисту українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, керуючись статтями 11, 12, 13 та статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до старшого інспектора відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві підполковником поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

На підставі вищезазначеного висновку відповідач прийняв наказ від 16.03.2022 №78 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Управління поліції охорони в м.Києві», яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Управління поліції охорони в м.Києві № 89 о/с від 17.03.2022 відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Вважаючи протиправними накази Управління поліції охорони в м.Києві від 16 березня 2022 року №78 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та від 17 березня 2022 року №89 о/с про звільнення зі служби в поліції, позивач звернулася до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону №580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону).

Згідно з частиною першою статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону №580-VIII визначено основні обов`язки поліцейських. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Як передбачено частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Таким чином, суд зазначає, що інститут Присяги поліцейського вже сам по собі призначений імперативно забезпечити зразкове та бездоганне дотримання публічним службовцем - поліцейським закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій (приватній) діяльності.

При цьому, у кореспонденції з частиною другою статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», інститут Присяги поліцейського забезпечує необхідність виконання завдань поліції безперервно та незалежно від дії будь-яких факторів, адже жодних виключень із загального правила законом не передбачено.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина перша статті 19 Закону №580-VIII).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини перша та друга статті 19 Закону №580-VIII).

Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно частини другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку (частина третя статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Отже проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно із статтями 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків провадиться службове розслідування.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

У висновку за результатами службового розслідування, у тому числі, зазначаються: причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Аналогічні положення закріплені і в Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі - Порядок №893).

Крім того, вказаним Порядком передбачено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

З аналізу вищенаведених норм Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань слідує, що підставою для призначення службового розслідування є повідомлення поліцейських, рапорти про вчинення порушення поліцейським, що має ознаки дисциплінарного проступку.

Судом встановлено, що у зв`язку з відсутністю позивача за місцем несення служби без поважних причин, начальником відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві, майором поліції Олександром Гніденко на ім`я начальника Управління поліції охорони в м.Києві, полковника поліції Анатолія Андрієвського була підготовлена доповідна записка від 15.03.2022 про виконання наказу НПУ від 10.03.2022 №190, відповідно до якої повідомляється про телефонні розмови з позивачем, про встановлення місця її перебування, а саме: у період з 25.02.2022 у м. Яготин, Київської області; з 12.03.2022 АДРЕСА_1 ; зазначається, що позивач ознайомлена з наказом НПУ від 10.03.2022 №190 та про те, що остання під перелік осіб, визначених пунктом 1 наказу НПУ від 10.03.2022 №190, не підпадає.

Наказом Управління поліції охорони в м.Києві Національної поліції України «Про призначення службового розслідування» №77 від 15.03.2022 призначено службове розслідування у формі письмового провадження з метою перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни, у тому числі старшим інспектором відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві підполковником поліції Шмигановської А.В. .

За результатами зазначеного службового розслідування складений Висновок службового розслідування за фактом безпідставного невиходу на службу окремих поліцейських УПО в м. Києві, зі змісту якого, зокрема, вбачається, що зокрема, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 6 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 1 пункту 1 розділу ІІІ Інструкції про порядок переведення органів Національної поліції України на посилений варіант службової діяльності, затвердженої наказом МВС України від 10.12.2015 №1560, самоусуненні від захисту українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, керуючись статтями 11, 12, 13 та статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до старшого інспектора відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві підполковником поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

У контексті зазначеного суд вважає за потрібне звернути увагу, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан з 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні було продовжено строком на 30 діб, зокрема, указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, на 90 діб - від 17.05.2022 №341/20.

Зазначені укази Президента України про введення воєнного стану були затверджені законами України від 24.02.2022 №2102-IX, від 15.03.2022 №2119-IX, від 21.04.2022 №2212-IX, від 22.05.2022 №2263-IX.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно частини другої статті 24 Закону №580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до п. 1 наказу Національної поліції України від 10.03.2022 № 190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану» поліцейські, які перебувають поза місцем несення служби, крім тих, які виконують службові завдання, протягом 1 доби прибути до найближчого органу для реєстрації та постановки на облік, а саме: поліцейським, для яких проїзд у регіон місця проходження служби є неможливим у зв`язку з об`єктивними причинами (тимчасова окупація, повне зупинення транспортного сполучення); поліцейським, які виховують одного або більше дітей віком до 18 років або на утриманні яких перебувають батьки, що потребують стороннього догляду, та виїхали з метою супроводу дітей в евакуацію, та чоловіки (дружини) яких є поліцейськими, військовослужбовцями або особами рядового або начальницького складу служби цивільного захисту, задіяними до виконання службових обов`язків за місцем проходження служби; поліцейським, які мають статус одинокої матері (батька).

Пунктом 3 вказаного наказу визначено, що поліцейські, які не підпадають під перелік осіб, визначених п. 1 цього наказу, зобов`язані невідкладно прибути до органу поліції за місцем несення служби.

Так, у ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлено наявність у позивача обставин, передбачених частиною першою наказу Національної поліції України від 10.03.2022 № 190 та факту її реєстрації у будь-якому органі поліції.

Вказаних обставин не зазначає і сама позивач.

При цьому, суд зазначає, що позивачем не заперечується, а матеріалами службового розслідування підтверджується факт відсутності позивача на службі з 24.02.2022 по 15.03.2022, про що посадовими особами відповідача складено акти про відсутність на службі (робочому місці) позивача.

Разом з тим, у частині доводів позивача про перебування її на лікарняному суд зазначає наступне.

До матеріалів справи позивачем надано копії інформаційних довідок з електронної системи охорони здоров`я (медичний висновок №РМХР-РКХ5-9Н26-2ЕЕЗ від 24.02.2022, №2Р35-Р66Е-С54Н-ВР9С від 11.03.2022, №67НЗ-ЕЗХХ-НЕ9А-АСТХ від 17.03.2022, №72АТ-9ХТМ-ММ38-722М від 21.03.2022).

Суд враховує, що доказів того, що позивач доповідала керівництву про факт оформлення медичних висновків про тимчасову непрацездатність матеріали справи не містять. Позивачем у позовній заяві такі обставини не зазначено. Як вбачається з довідки, складеної начальником відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві, майором поліції Олександром Гніденко, від 24.02.2022 позивач о 07.17 повідомила про вибухи за місцем її перебування та про лікарняний, про який вона додатково поінформує в телефонному режимі. Водночас, доказів такого інформування до суду не надано.

При цьому, суд зауважує, що лікарняні листи, долучені до позовної заяви, були відкриті в різних населених пунктах, різними лікарями та з різних підстав. Так, зокрема, лікарняний від 11.03.2022 відкритий Комунальним некомерційним підприємством Яготинської міської ради «Яготинський центр первинної медико-санітарної допомоги», період тимчасової непрацездатності 10.03.2022 17.03.2022, у той час як згідно з довідкою, складеною начальником відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві, майором поліції Олександром Гніденко, від 10.03.2022, відповідно до якої останній 10.03.2022 о 16:57 здійснив телефонний дзвінок на номер позивача з метою уточнення інформації про найближчий до неї відділ поліції, позивач повідомила, що найближчий до неї відділ поліції Ковельський відділ поліції охорони. Про прибуття до Сектору поліцейської діяльності №2 (с.Щацьк) Ковельського районного управління поліції у Волинській області для реєстрації та постановки на облік вказує сама позивач у рапорті від 12.03.2022. Водночас, під час телефонних розмов з начальником відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м.Києві, майором поліції Олександром Гніденко 11.03.2022, 12.03.2022 позивач про наявність у неї лікарняного не вказувала.

Суд враховує, що Порядком формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженим Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.06.2021 № 1066 (далі - Порядок № 1066) встановлено, що формування медичних висновків в Реєстрі здійснюють лікуючі лікарі суб`єктів господарювання.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку № 1066 медичні висновки будь-якої категорії вносяться до Реєстру на підставі медичних записів про медичний огляд, надання консультації або лікування та медичних записів при виписці пацієнта зі стаціонару в Реєстрі медичних записів, записів про направлення та рецептів (далі - медичні записи) за результатами проведеної експертизи тимчасової непрацездатності та висновку лікуючого лікаря про тимчасову непрацездатність особи (далі - висновок лікуючого лікаря).

Згідно вимог п. 3 розділу ІІІ Порядку № 1066 не допускається формування медичного висновку, початок строку дії якого починається раніше за дату його формування в електронній системі охорони здоров`я, окрім: випадків формування медичного висновку зі встановленою відміткою про тимчасову непрацездатність, що виникла за кордоном, для першого медичного висновку випадку тимчасової непрацездатності; медичного висновку категорії «Вагітність та пологи», що не був сформованим в 30 тижнів вагітності; ідентифікації неідентифікованої непрацездатної особи; наявності обставин, визначених у пунктах 7 та 9 розділу IV цього Порядку.

Пунктом 7 розділу IV Порядку № 1066 дозволяється формування лікуючим лікарем медичних висновків в Реєстрі:

не пізніше наступного дня з дати встановлення лікуючим лікарем факту тимчасової непрацездатності особи, якщо медичне обслуговування здійснювалося не за місцем провадження господарської діяльності з медичної практики;

не пізніше п`яти днів з дати встановлення лікуючим лікарем факту тимчасової непрацездатності особи, у разі недоступності електронної медичної інформаційної системи або неможливості обміну даними між електронною медичною інформаційною системою та центральною базою даних електронної системи охорони здоров`я через їхню технічну несправність, або у разі відсутності відповідної технічної можливості в електронній системі охорони здоров`я. У таких випадках період тимчасової непрацездатності особи, що міститься в медичному висновку, що внесений до Реєстру після усунення технічних несправностей, має відповідати періоду, який був визначений лікарем під час встановлення факту тимчасової непрацездатності особи.

Водночас, згідно вимог п. 11 - 12 Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.02.2020 № 587 кожен медичний запис, запис про направлення та рецепт у Реєстрі повинен, крім іншого, містити таку інформацію: номер запису у Реєстрі; дата та час внесення запису в Реєстр; посилання на запис у Реєстрі суб`єктів господарювання у сфері охорони здоров`я про місце надання медичних послуг, де здійснювалось медичне обслуговування пацієнта, або зазначення «за місцем перебування пацієнта»; посилання на запис в Реєстрі суб`єктів господарювання у сфері охорони здоров`я про суб`єкта господарювання, який здійснює медичне обслуговування; посилання на запис у Реєстрі медичних працівників про медичного працівника, за електронним підписом якого внесено запис у систему; посилання на запис у Реєстрі пацієнтів про пацієнта; вік пацієнта; стать пацієнта.

Медичні записи, що вносяться в Реєстр, повинні додатково містити таку інформацію відповідно до їх типу, зокрема, 1) медичні записи про медичний огляд, надання консультації або лікування, у тому числі за результатами надання первинної медичної допомоги, крім іншого:

інформація про епізод медичної допомоги, в рамках якого здійснюється медичне обслуговування;

підстава для медичного обслуговування: декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу (далі - декларація), направлення (посилання на запис у Реєстрі або реквізити не електронного направлення, у тому числі його дату, прізвище та ініціали лікаря, який його виписав), доставлення пацієнта бригадою екстреної (швидкої) допомоги, звернення пацієнта за власною ініціативою;

спосіб надання медичної послуги: особистий прийом, медичне обслуговування із застосуванням технічних засобів електронних комунікацій, тощо;

причини звернення (скарги, симптоми, тощо);

результати огляду та оцінки стану пацієнта;

дата та час початку і закінчення прийому медичним працівником пацієнта.

Як вбачається з наданого позивачем медичного висновку про тимчасову непрацездатність від 11.03.2022 № 2Р35-Р66Е-С54Н-ВР9С, початок дії медичного висновку про непрацездатність не збігається з датою його формування.

Згідно листа Комунального некомерційного підприємства Яготинської міської ради "Яготинський центр первинної медико-санітарної допомоги" від 26.05.2025 № 470, наданого на виконання вимог ухвали суду, початок дії медичного висновку про непрацездатність не збігається з датою його формування, оскільки у зв`язку з воєнним станом на території України спостерігалося сповільнення роботи електронної системи, технічні проблеми з підписанням медичних висновків про тимчасову непрацездатність та проблеми з електонним реєстром листів непрацездатності.

Проте такі пояснення не можуть підтверджувати дійсних обставин, оскільки як вбачається з наданого Комунальним некомерційним підприємством Яготинської міської ради "Яготинський центр первинної медико-санітарної допомоги" витягу з ЕСОЗ, лікарем ОСОБА_2 обстеження ОСОБА_1 було проведено 11.03.2022 та внесено медичний запис про медичний огляд 11.03.2022.

Отже, мединий висновок № 2Р35-Р66Е-С54Н-ВР9С лікарем ОСОБА_2 було сформовано 11.03.2022 та вказано дату початку періоду непрацездатності з 10.03.2022 з порушенням вимог п. 3 розділу ІІІ Порядку № 1066, відповідно до якого не допускається формування медичного висновку, початок строку дії якого починається раніше за дату його формування в електронній системі охорони здоров`я.

А тому висновок про тимчасову непрацездатність 11.03.2022 № 2Р35-Р66Е-С54Н-ВР9С суд вважає неналежним доказом поважності невиходу на службу в період з 10.03.2022 по 15.03.2022.

Зважаючи на непідтвердження позивачем поважності невиходу на службу в період з 10.03.2022 по 15.03.2022, суд вважає, що відповідач дійшов обгрунтованого висновку про допущення позивачкою дисциплінарного проступку.

Суд зазначає, що служба в поліції вимагає наявність у її працівників додаткових психологічних якостей, зокрема таких як: відчуття відповідальності, здатність логічно мислити і дотримуватися спокою в складних ситуаціях, здатність приймати рішення у складних ситуаціях.

Позивач, як поліцейський, який склав присягу на вірність Українському народові та сумлінність виконання службових обов`язків, з моменту офіційного опублікування Указу Президента України «Про введення в України воєнного стану», мала вживати всіх можливих заходів з метою виконання повноважень необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Проте, позивачка була відсутня на робочому місці за адресою місця дислокації підрозділу, не вжила заходів щодо прибуття до місця дислокації підрозділу у місті Київ, тобто самоусунулась від виконання службових обов`язків як поліцейського від захисту Українського народу, територіальної цілісності України, здійснення заходів із забезпечення публічного порядку та безпеки в умовах воєнного стану і надання допомоги цивільним особам.

Натомість суд звертає увагу, що поліцейському не надано повноважень самостійного, вільного визначення ним місця несення служби, зміну підрозділу, самостійного усунення поліцейським від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу прямого керівника.

Також, відповідно до статті 37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 року за №1576/29706, затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила).

Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція).

Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Пунктом 3 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Суд наголошує, що дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Крім того, з тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

З огляду на викладене, суд визнає необґрунтованими доводи позивача щодо порушення відповідачем процедури притягнення її до дисциплінарної відповідальності внаслідок неврахування усіх обставин, що мають значення для притягнення до дисциплінарної відповідальності, недостатності доказів вчинення дисциплінарного проступку.

Крім того, на підтвердження вжиття заходів, спрямованих на забезпечення прав позивача, як особи, щодо якої проводиться службове розслідування, відповідачем надано: акт фіксації відмови від надання письмових пояснень від 15.03.2022, за змістом якого зафіксована відмова позивача надати пояснення щодо відсутності на службі без поважних причин.

У контексті зазначеного суд вважає обґрунтованими висновки відповідача про допущення позивачем дисциплінарного проступку, оскільки позивач без поважних причин була відсутня на службі у період з 10.03.2022 по 15.03.2022. Як вбачається з наказу Управління поліції охорони в м. Києві від 16.03.2022 №78 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Управління поліції охорони в м.Києві» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення саме за те, що вона не прибула до місця несення служби.

З урахуванням зазначеного, оскільки матеріалами службового розслідування доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, суд доходить висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Як зазначено вище, види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до працівників поліції, установлені у статті 13 Дисциплінарного статуту.

Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарного проступку, яким визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник приймає рішення про застосування дисциплінарного стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, разом з тим, встановлені у висновку службового розслідування обставини були достатніми для його застосування.

При цьому, відповідно до Рекомендації Rec (2001) №10 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Про Європейський кодекс поліцейської етики» працівники поліції, на усіх рівнях службової кар`єри, повинні відбиратися на посади на основі особистої кваліфікації та досвіду, що відповідає цілям поліції. Працівників поліції мають характеризувати такі якості: логічність суджень, відкритість, зрілість, доброчесність, комунікативність і, де це необхідно, наявність лідерських та управлінських навичок (пункти 22,23).

Один із основних принципів поведінки представників правоохоронних органів, закріплених у Кодексі поведінки посадових осіб з підтримання правопорядку, що був затверджений Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН №34/169 від 17 грудня 1979 року, полягає у тому, що службовці органів правопорядку повинні завжди виконувати обов`язки, покладені на нихзаконом, служачи суспільству та захищаючи всіх людей від протиправних діянь, відповідно до високого рівня відповідальності, якої вимагає їхня професія.

У пунктах 33, 59 зазначеної Рекомендації вказано, що поліція повинна бути відповідальною перед державою, громадянами та їх представниками, а також підлягати ефективному зовнішньому контролю. Застосування дисциплінарних стягнень щодо співробітників поліції повинно здійснюватися під наглядом незалежного органу або суду.

Зважаючи на встановлені судом на підставі зібраних і проаналізованих у їх взаємозв`язку доказів фактичні обставини цієї справи, суд дійшов висновку про доведеність у даному випадку в діянні позивача недотримання службової дисципліни та, відповідно, складу дисциплінарного проступку, а також із обраним видом дисциплінарного стягнення.

Відповідно до Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.

Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд дійшов висновку, що обставини, що передували притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення в подальшому з лав національної поліції знайшли своє повне обґрунтування та підтвердження, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в даному випадку є прямо пропорційним та виправданим по відношенню до вчиненого ним проступку, а, відтак, оскаржувані накази відповідають критеріям правомірності, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати не підлягають розподілу відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в м.Києві про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та додаткової винагороди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Діска А.Б.