Справа № 420/28689/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, місце знаходження: 54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 13 вересня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, місце знаходження: 54008, м. Миколаїв, вул.. Морехідна, 1) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивачка просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову у призначенні пенсії №05 від 03.09.2024 року;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу позивача: період роботи з 01.07.2000 року по 26.12.2003 року, з 28.12.2003 року по 31.12.2003 року та з 01.04.2004 року по 28.07.2004 року.

Ухвалою суду від 18 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Проте, рішенням Головного управління ПФУ в Миколаївській області 03.09.2024 року № 05 року було відмовлено у призначенні пенсії.

На думку позивачки, така відмова є протиправною та рішення підлягає скасуванню з огляду на те, що необхідність підтвердження періодів роботи для визначення стажу виникає лише у разі відсутності трудової книжки.

Позивачка звертає увагу, що його право на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення відповідної документації на підприємстві. Також, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці, а тим паче у документах, картках, особових справах, що ведуться на підприємстві. Неточність в записах в трудовій книжці, архівній довідці чи особистій справі не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Також, позивачка звертає увагу, що не заявляє вимоги про зобов`язання призначити пенсію, оскільки навіть з урахуванням вказаних періодів роботи, відсутній необхідний стаж 31 рік, та позивачка буде допрацьовувати необхідний стаж для призначення пенсії.

Також, позивачка зазначила, що відмова у зарахуванні стажу з єдиної підстави такої як не підтвердження сплати страхових внесків роботодавцем є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар за ймовірні порушення роботодавцем, а не працівником вимог законодавства.

З наведених підстав позивач просить задовольнити позовні вимоги.

До суду 04.10.2024 року (вхід. № ЕС/49319/24) від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що Позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.08.2024 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після перевірки наданих Позивачем документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 03.09.2024 № 05 на підставі відсутності необхідного страхового стажу.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву посилається на те, що до страхового стажу Позивача не враховано період роботи з 01.07.2000 по 26.12.2003, з 28.12.2003 по 31.12.2003, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб та з 01.01.2004 по 28.07.2004, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про нарахування доходу та сплату страхових внесків.

Представник відповідача зазначає, що відповідно до статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

Відповідно до п. 3 Постанови № 794, починаючи з 1 липня 2002 обчислення пенсій здійснюється із заробітку особи за періоди роботи після 1 липня 2000 року за даними системи персоніфікованого обліку.

Відтак, персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є обов`язковим з 01 липня 2000 року.

Враховуючи, що в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про нарахування доходу та сплату страхових внесків у зазначені періоди, відповідачем правомірно не зараховано спірні періоди до страхового стажу позивача.

Враховуючи вищенаведене, відсутні правові підстави для зарахування до страхового стажу Позивача спірних періодів роботи.

До суду 07.10.2024 року (вхід. №ЕС/49685/24) від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де зазначає, що основні доводи ГУ ПФУ в Миколаївській області у відзиві на позовну заяву щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог зводяться до того, що періоди роботи з 01.07.2000 р. по 26.12.2003 р., з 28.12.2003 р. по 31.12.2003 р., та з 01.01.2004 р. по 28.07.2004 року не зараховані до страхового стажу позивача, оскільки відсутні дані про сплату страхових внесків. Такі доводи жодним чином не спростовують позовні вимоги, та не підтверджують правомірність оскаржуваного рішення.

На виконання ухвали суду 01.10.2024 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Ухвалою від 19 листопада 2024 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління ПФУ в Одеській області. Розгляд справи розпочато спочатку.

До суду 02.12.2024 року (вхід. № ЕС/69454/24) від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, погоджуючись з правовою позицією Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що по досягненню 60-річного віку, позивач, 27.08.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою встановленого зразка № 6698 про призначення пенсії за віком.

До заяви додано:

Диплом про навчання

Довідка про відкритий рахунок в банку

Довідка про зміну назви організації

Довідка про прийняття на роботу від 02.01.2025

Довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру

Документ про місце проживання (реєстрації) особи

Паспорт

Свідоцтво про шлюб

Трудова книжка НОМЕР_3 .

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 05 від 03.09.2024 року про відмову в призначені пенсії - відмовлено у призначенні пенсії.

Підставою для відмови вказано:

Необхідний страховий стаж 31 років.

Страховий стаж особи становить 26 років 10 місяці 27 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 :

-з 01.07.2000 р. по 26.12.2003 р., з 28.12.2003 р. по 31.12.2003 р., - оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб;

-з 01.01.2004 р. по 28.07.2004 р., - оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про нарахування доходу та сплату страхових внесків.

Також, судом досліджено копію трудової книжки НОМЕР_4 ОСОБА_1 та індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) стосовно позивача.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено умови призначення пенсій за віком.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Умови призначення пенсії за віком визначені ст. 26 Закону № 1058-IV.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пп. 1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Суд встановив, що по досягненню 60 років, позивач, 27.08.2024 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка № 6698 про призначення пенсії за віком.

За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 05 від 03.09.2024 року про відмову в призначенні пенсії - відмовлено у призначенні пенсії, відповідно до якого підставою для відмови вказано: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 :

-з 01.07.2000 р. по 26.12.2003 р., з 28.12.2003 р. по 31.12.2003 р., - оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб;

-з 01.01.2004 р. по 28.07.2004 р., - оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про нарахування доходу та сплату страхових внесків.

Згідно з наданими документами страховий стаж становить 26 років 10 місяців 27 днів.

Судом досліджена надана позивачем копія трудової книжки НОМЕР_4 , з якої вбачається:

- Спірний запис № 17: 04.01.1995 року зарахована секретарем-друкаркою у Сільськогосподарському кооперативі «Господар» на підставі наказу №8 від 04.01.1995 року.

- Спірний запис № 18: 26.12.2003 року звільнена за ст. 38 КЗпП УРСР за власним бажанням на підставі наказу №349 від 25.12.2003 року; засвідчений печаткою підприємства та підписом уповноваженої особи;

- Спірний запис №19: 28.12.2003 року ВАТ «Іванівський Райсількомунгосп» на посаді секретаря на підставі наказу № 218 від 28.12.2003.

- Спірний запис №20: 28.07.2004 звільнена за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням на підставі наказу №88 від 28.07.2004 року; запис засвідчений печаткою підприємства та підписом уповноваженої особи.

Дослідивши надані до суду докази та зміст трудової книжки позивача, суд доходить висновку, що пенсійним органом помилково не врахований спірний період до страхового стажу позивача, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, стосовно не врахування періодів з 01.07.2000 р. по 26.12.2003 р., з 28.12.2003 р. по 31.12.2003 р. та з 01.01.2004 р. по 28.07.2004 р., оскільки в системі персоніфікованого обліку відсутні відомості про сплату страхових внесків, суд зазначає, що аналіз наведених норм права доводить, що невиконання страхувальником обов`язку зі сплати страхових внесків не може позбавляти особу соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, адже суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту населення.

Також слід звернути увагу, що записи спірних періодів роботи Позивачки з 01.07.2000 р. по 26.12.2003 р., з 28.12.2003 р. по 31.12.2003 р., та з 01.01.2004 р. по 28.07.2004 року оформлені у трудовій книжці у відповідності до вимог чинного на момент внесення записів законодавства, жодних виправлень, закреслень тощо, не містять. Відповідач не ставить під сумнів достовірність та точність внесених до трудової книжки записів про роботу Позивачки.

Суд погоджується з доводами позивача, що відповідальність за несплату страхових внесків покладається на керівника підприємства, установи, організації. А тому, пенсійний орган не може покладати на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар за ймовірні порушення роботодавцем, а не працівником вимог законодавства, тому це не може бути підставою для позбавлення позивача пенсії за віком.

Також стосовно відсутності в індивідуальній відомості про застраховану особу відомостей про роботу після липня 2000 року до січня 2004 року, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону № 1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від:

державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

роботодавців;

застрахованих осіб;

фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування;

центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру;

податкових органів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією;

державної служби зайнятості;

інших підприємств, установ, організацій та військових частин;

компаній з управління активами;

зберігачів;

інших джерел, передбачених законодавством.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом (ч. 2 ст.21 Закону № 1058).

Сукупний аналіз наведених норм права доводить, що відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку формуються на підставі звітів, поданих страхувальником.

З наведених підстав суд доходить висновку, що позивач не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві.

Відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Таким чином, суд доходить висновку, що доводи Головного управління ПФУ в Миколаївській області щодо не зарахування до страхового стажу періодів з 01.07.2000 р. по 26.12.2003 р., з 28.12.2003 р. по 31.12.2003 р., та з 01.01.2004 р. по 28.07.2004 року є помилковими, та відхиляються судом.

Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №05 від 03.09.2024 року про відмову у призначенні пенсії є правомірними та належать задоволенню.

Стосовно позовних вимог Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу: період роботи з 01.07.2000 року по 26.12.2003 року, з 28.12.2003 року по 31.12.2003 року та з 01.04.2004 року по 28.07.2004 року, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Тому суд доходить висновку, що є правомірними й позовні вимоги про зобов`язання при призначенні пенсії врахувати період роботи з 01.07.2000 р. по 26.12.2003 р., з 28.12.2003 р. по 31.12.2003 р., та з 01.01.2004 р. по 28.07.2004 року.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, заяви про призначення та перерахунки пенсії опрацьовуються територіальними органами Пенсійного фонду України за принципом екстериторіальності в порядку черговості.

З огляду на те, що заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, тому, за наслідком прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області протиправного рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, саме відповідний пенсійний орган має виконати покладений на нього обов`язок щодо відновлення порушеного права позивача та зарахувати позивачу до страхового стажу періоди роботи: з 01.07.2000 р. по 26.12.2003 р., з 28.12.2003 р. по 31.12.2003 р., та з 01.01.2004 р. по 28.07.2004 року.

Враховуючи встановлені судом обставини та виходячи із судової практики застосування положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, суд доходить висновку, що не належать задоволенню вказані позовні вимоги пред`явлені Головного управління ПФУ в Одеській області.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

Враховуючи що позов задоволено частково, на користь позивача належить стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., сплачений за основну позовну вимогу, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, місце знаходження: 54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №05 від 03.09.2024 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, місце знаходження: 54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) період роботи з 01.07.2000 р. по 26.12.2003 р., з 28.12.2003 р. по 31.12.2003 р., та з 01.01.2004 р. по 28.07.2004 року, згідно з трудової книжки НОМЕР_3 від 23.07.1982.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, місце знаходження: 54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко