Справа № 592/9897/25
Суддя: Костенко В. Г.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№592/9897/25
Провадження №2-а/592/181/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Сидоренка Ю.О., в залі суду у відкритому судовому засіданні розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції №4 (м.Суми) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області Леницького Андрія Геннадійовича, Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

з участю представника позивача Фомінова Р.М., представника відповідача Грищенко В.Л.

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач просить скасувати постанову відповідача серії ЕНА № 4943840 від 11.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що зазначеною постановою його притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн. за те, що він 11.06.2025 року о 09 год. 57 хв. в с.Сад по вул. Зелена, 1, керував т/з, будучи позбавленим права керування Сумським місцевим судом від 22.04.2025р. на 1 рік.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною, оскільки не керував транспортним засобом.

Відповідач надав відзиви й просив відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивував тим, що 11.06.2025 о 09-41 год. на лінію 102 надійшло повідомлення від працівників БПОП «Стрілецьий» про те, що у с. Сад Сумського району - було зупинений транспортний засіб Nissan Аrіуа, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів водія було встановлено, що відповідно до постанови Зарічного районного суду м. Суми від 10.07.2024 у справі №591/3318/24 він визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн та позбавлений права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. У зв`язку з цим була винесена оскаржувана постанова. Вважає, що поліцейський діяв у межах повноважень та за наявності відповідних підстав наклав стягнення на позивача. Також до відзиву подав відеозапис з нагрудного відеореєстратора.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав й дав пояснення аналогічно обставинам зазначеним у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти позову з підстав зазначених у відзиві.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд, дослідивши матеріали справи і пояснення сторін, установив, що 11.06.2025 близько 10-01 год. у с. Сад вул. Зелена, 1 Сумського району Сумської області, поліцейський відділення поліції №4 (м.Суми) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області Леницький А.Г. виніс постанову серії ЕНА № 4943840 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У постанові зазначено, що 11.06.2025 о 09-57 год. в с.Сад по вул. Зелена, 1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Аrіуа, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Сумським місцевим судом від 22.04.2025р. на 1 рік, чим порушив п. 2.1.а ПДР. Порушення зафіксоване на відеореєстратор TECAP 230300285/

У постанові також зазначено, що позивачем вчинено правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КпАП України, за що на нього накладене стягнення у виді штрафу розміром 20 400 грн.

Також суд установив, що на час виявлення правопорушення та розгляду справи у поліцейського був нагрудний відеорестратор. На записі містяться події розмови поліцейського з позивачем, щодо обставин керування останнім транспортним засобом, процес розгляду справи та вручення постанови. ОСОБА_1 на питання поліцейського про керування транспортним засобом пояснив, що супроводжував вантажівку. При цьому не повідомляв поліцейському, що транспортним засобом керувала інша особа, не зазначив її ім`я тощо. На місці стояв транспортний засіб Nissan Аrіуа, у салоні нікого не було. На прохання поліцейського надати документи на транспортний засіб ОСОБА_1 підійшов до транспортного засобу, відкрив його, сів за кермо, дістав документи й передав поліцейському. З цього запису вбачається, що ОСОБА_1 визнавав, що він керував транспортним засобом. Також вбачається, що останній знаходиться поряд з транспортним засобом, має до нього доступ. Розташування автомобіля й ОСОБА_1 знаходиться на значній відстані від місця проживання останнього, що вказує на те, що до цього місця можна було переміститися лише з використанням транспортного засобу, як він зазначив поліцейському.

Також відповідач надав форму виводу на лінію 102. З якої вбачається, що зареєстрований рапорт наступного змісту. 11.06.2024 о 09-36 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11.06.2025 о 09-34 за адресою Сумський район с.Сад автодорога Косівщина-Сад потрібна УПП для вилучення посвідчення. Водій ОСОБА_1 , надав посвідчення водія НОМЕР_2 будучі позбавленим права керування.

Факт позбавлення позивача прав керування транспортними засобами визнається сторонами. Також відповідачем надані копії державного реєстру судових рішень у справі №591/36318/24 від 10.07.2024 та від 25.03.2025. Згідно рішення Зарічного районного суду м.Суми від 10.07.2024 особу позбавлена прав керування транспортними засобами на строк один рік, а постановою Сумського апеляційного суду від 25.03.2025 скарга на цю постанову залишена без змін.

Ці докази узгоджуються між собою та доповнюють один-одне у зв`язку з цим не викликають сумнівів у суду.

У зв`язку з установленим суд ставиться критично до твердження позивача про те, що транспортним засобом керувала інша особа та розцінює як спробу ухилитися від відповідності.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є публічними та врегульовані ст. 19 Конституції України, ст. 7, 126, 245-246, 251, 252, 268, 273, 276, 280 КпАП України.

Положеннями ч. 4 ст. 126 КпАП України встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Разом з цим притягнення до відповідальності має відбуватися у спосіб визначений законом.

Так згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що непередбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені

За положеннями статті 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадоваособа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки(відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 283 КУпАП встановлені вимоги до постанови. Зокрема частиною другою цієї статті визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Комплексний аналіз зазначених положень Кодексу вказує на те, що при притягнення особи до відповідальності в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Вчинення правопорушення особо має бути підтверджено належними доказами, зокрема здійснено фіксацію за допомогою технічних засобів.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача (ч.2 ст. 77 КАС України).

З досліджених доказів вбачається, що позивач був позбавлений прав керування транспортними засобами, але незважаючи на це керував транспортним засобом й пред`явив посвідчення водія на блокпосту. Службовці які здійснювали перевірку виявили порушення й повідомили на лінію 102. Патрульний наряд поліції перевірив інформацію та встановив у діях позивача склад правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КпАП України. При з`ясуванні обставин позивач визнавав, що керував транспортним засобом. Разом з цим позивач не надав будь-яких доказів, які давали суду сумніватися у зібраних доказах.

Ураховуючи встановлені факти та наведені висновки у сукупності, суд вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху здійснено у межах повноважень та за наявності відповідних підстав підтверджених доказами. Відтак вимоги позивача є необґрунтованими, а тому позов слід залишити без задоволення.

Інші доводи сторін не спростовують встановлених обставин, наведених висновків та не виливають на суть прийнятого рішення. Твердження позивача, що на час порушення транспортним засобом керувала інша особа не знайшло свого підтвердження.

Окремо слід зазначити щодо вимог до поліцейського відділення поліції №4 (м.Суми) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області Леницького Андрія Геннадійовича.

Статтею 246 КпАП України передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя і п`ята статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Частиною 3 ст. 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права вказує на те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 126 КУпАП, працівники органів і підрозділів Національної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції.

Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 724/716/16 та від 17.06.2020 у справі №127/6881/17.

Ураховуючи наведене вбачається, що у даній справі належним відповідачем є Головне управління Національної поліції в Сумській області. Поліцейський відділення поліції №4 (м.Суми) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області Леницький А.Г. відповідно не є належним відповідачем, а тому вимоги позивача до цього неналежного відповідача є необґрунтованими. З цих підстав заявлений позов до цього відповідача теж підлягає залишенню без задоволення.

Рішення про розподіл судових витрат

Згідно з ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позову немає підстав для відшкодування витрат понесених позивачем.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 139, 242-245, 250, 257- 258, 262-263, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до поліцейського відділення поліції №4 (м.Суми) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області Леницького Андрія Геннадійовича(місцезнаходження за вул. Степана Бандери, 11, м.Суми), Головного управління Національної поліції в Сумській області (місцезнаходження за вул. Герасима Кондратьєва, 23, м.Суми, ) про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, а постанову серії ЕНА № 4943840 від 11.06.2025 про накладення адміністративного стягнення без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Г. Костенко