Справа № 480/5608/25
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
22 серпня 2025 року Справа № 480/5608/25
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Шевченко І.Г., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в якій просила:
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії по втраті годувальника відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року за № 1210 виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 01.12.202 з урахуванням фактично виплачених сум без обмеження її максимальним розміром.
У зв`язку з тим, що з прохальної частини позову при формулюванні "починаючи з 01.12.202" було не зрозуміло з якої саме дати позивач просить здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача, ухвалою суду від 21.07.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 7-денний строк на усунення недоліків. Зокрема, позивача зобов`язано надати суду позовну заяву, приведену у відповідність до вимог п.2 ч.5 ст.160 та п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України в частині зазначення конкретної дати, з якої позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії.
У порядку усунення недоліків позивач подала позовну заяву, в якій просила суд:
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії по втраті годувальника відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року за № 1210 виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 01.12.2022 з урахуванням фактично виплачених сум без обмеження її максимальним розміром.
Ухвалою від 06.08.2025 заявлені позивачем причини пропуску звернення з цим позовом до суду були визнані неповажними. Враховуючи вказане, а також, з огляду на те, що ні у первинно поданому позові, ні у позові, поданому у порядку усунення недоліків, не було наведено обґрунтування позовних вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2022, позивачу було продовжено строк для усунення недоліків на 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали. Зокрема, позивача було зобов`язано надати:
1) заяву про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням в ній ІНШИХ підстав для поновлення строку з наданням доказів на підтвердження обставин, вказаних у такій заяві,
2) заяву/позовну заяву із зазначенням обґрунтування позовних вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу саме з 01.12.2022.
У межах строку, встановленого ухвалою суду від 06.08.2025, позивач подала новий позов, в якому навела обґрунтування позовних вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу саме з 01.12.2022, та вимоги виклала в такій редакції:
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії по втраті годувальника відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року за № 1210 виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 09.05.2024 (з моменту звернення) з урахуванням фактично виплачених сум без обмеження її максимальним розміром.
Тобто позивач визначила обсяг позовних вимог в межах оскарження саме рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.05.2024 про відмову у проведення перерахунку пенсії та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести такий перерахунок з 09.05.2024.
Також на виконання вимог ухвали суду від 06.08.2025 позивач надала заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій навела обґрунтування загалом аналогічні тим, які були зазначені у раніше поданій заяві про поновлення строку.
Так, в обґрунтування заявленого клопотання позивач вказує, що 09.05.2024 вона звернулася до територіального органу ПФУ із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника та рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 15.05.2025 їй відмовлено у проведенні такого перерахунку.
17.02.2025 ОСОБА_1 звернулася у ГУ ПФУ в Сумській області з інформаційним запитом про надання копій матеріалів пенсійної справи відносно її померлого чоловіка - ОСОБА_2 , що були їй надані ГУ ПФУ в Сумській області 28.02.2025.
Так, 03.06.2024 було направлено скаргу, спрямовану до керівництва ГУ ПФУ в Запорізькій області.
04.07.2024 було направлено скаргу, спрямовану до керівництва ГУ ПФУ в Сумській області.
19.09.2024 було повторно направлено скаргу, спрямовану до керівництва ГУ ПФУ в Запорізькій області.
11.02.2025 позивач звернулась до Пенсійного фонду України.
22.03.2025 подала чергову скаргу, спрямовану до керівництва Пенсійного фонду України, за якою вже отримала відповідь від 02.05.2025.
Тому, з посиланням на ст. 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вважає, що нею з поважних причин пропущені строки звернення з цим позовом.
Надаючи оцінку вказаним доводам позивача щодо поновлення строку звернення до суду, суд вказує наступне.
Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При визначенні початку строку для звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.
Як вбачається з доданих до позову доказів, позивач дізналася про існування оскаржуваного рішення 16.05.2024, оскільки воно вже було долучено до адвокатського запиту на адресу Роменського колективного виробничо-торговельного об`єднання «Талан» від 16.05.2025. Втім з позовом позивач до суду звернулася 12.07.2025 (дата, зазначена на конверті), тобто більше ніж через рік з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.
В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що у порядку ст.105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вона неодноразово направляла скарги та звернення, зокрема, 03.06.2024 та 19.09.2024 до відповідача, 04.07.2024 - до ГУ ПФУ в Сумській області, 11.02.2025 та 22.03.2025 до Пенсійного фонду України. І лише на останнє звернення вона отримала відповідь 02.05.2025. Саме з цією датою позивач пов`язує початок перебігу строку на звернення з цим позовом до суду, оскільки вважала, що у порядку оскарження рішення скарга її має бути задоволена.
Суд не може погодитися з поважністю заявлених позивачем причин пропуску строку на звернення з цим позовом до суду, враховуючи таке.
Дійсно, відповідно до частини першої статті 105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) страхувальники, застраховані особи, пенсіонери, члени їхніх сімей мають право на оскарження рішень, дій (бездіяльності) виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб в адміністративному порядку у порядку підлеглості до керівника виконавчого органу Пенсійного фонду, посадовою особою якого винесено оскаржуване рішення, вчинено дії (бездіяльність), а в разі відмови у задоволенні скарги - до органу Пенсійного фонду вищого рівня та/або до адміністративного суду.
Поряд з цим відповідно до цієї ж норми ст.105 Закону №1058-IV подання скарги не позбавляє особу права звернутися до адміністративного суду відповідно до законодавства.
Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

До того ж, Верховний Суд зазначав (від 12.09.2019 у справі № 160/1383/19, від 31.03.2021 у справі № 640/2371/20, 10 лютого 2023 року, у справі №461/10111/21, від 10 лютого 2023 року у справі № 640/20580/20), що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску. Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом".

Також Верховним Судом неодноразово, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі №0940/1181/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 823/1915/18, від 22 січня 2020 року у справі №826/4464/17, від 16 липня 2020 року у справі №487/3042/16-а, від 13 грудня 2021 року у справі № 473/3711/16-а, була висловлена позиція, згідно з якою вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 17 лютого 2021 року у справі №440/7046/18 дійшов висновку, що вчинення протягом цього часу одних дій і не вчинення інших ставить під сумнів наявність таких труднощів та об`єктивну неспроможність реалізації особою тих чи інших прав і виключає можливість врахування таких обставин як поважних під час вирішення питання дотримання строку звернення до суду.

Позивач як основну причину пропуску строку на звернення з цим позовом до суду вказує те, що на неодноразові її скарги та звернення орган Пенсійного фонду України відповіді не надавав.

Суд погоджується щодо наявності у позивача права на оскарження прийнятого рішення у порядку Закону №1058-IV, у той же час, як вже зазначено вище відповідно до статті 105 Закону №1058-IV подання скарги не позбавляє особу права звернутися до адміністративного суду відповідно до законодавства, при цьому з дотримання строків звернення з позовом про оскарження цього рішення до суду.

Тобто звертаючись неодноразово протягом року до органів Пенсійного фонду України, позивач не була позбавлена можливості на одночасне звернення до суду з цим позовом про оскарження рішення від 15.05.2024 про відмову в перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити такий перерахунок пенсії з 09.05.2024, - в межах шести місяців з дня коли вони дізналася про існування оскаржуваного рішення.

Відтак, дії щодо направлення скарг та звернень, так само і витребування доказів (зокрема копії пенсійної справи) повинні відбуватись в межах передбаченого процесуальним законом строку. В контексті цих правовідносин таким строком є передбачений частиною 2 статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду. Водночас, лише за наявності об`єктивних непереборних обставин, строк звернення до суду може бути поновлений. Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.03.2023 у справі №160/20711/21.

З урахуванням зазначеного періодичне надсилання скарг та звернень схожих за своїм змістом, не може свідчити про наявність непереборних об`єктивних обставин, які перешкоджали звернутись позивачу до адміністративного суду із цією позовною заявою у встановлений строк.

Крім того, позивач у заяві вказує, що початок перебігу строку на звернення з цим позовом вона пов`язку з отриманням 02.05.2025 відповіді на подану неї скаргу від 22.03.2025. У той же час, навіть після отримання відповіді 02.05.2025 позивач до суду з цим позовом звернулася лише 12.07.2025, що не може свідчити по те, що позивач без зайвих зволікань вчинила дії з метою звернення з цим позовом у розумний строк.

Позивачем також не надано суду доказів на підтвердження того, що позивач не мала реальної, об`єктивної можливості звернутися до суду з цим позовом у встановлений ч.2 ст.122 КАС України строк.

Відтак, з огляду на все вищевикладене, суд дійшов висновку, що доводи позивача, викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду, є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги. Позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду з цим позовом, не наведено поважних обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду у розумний строк.

Інших доказів наявності перешкод для вжиття заходів для подачі позову у розумний строк позивачем суду не надано.

З урахуванням наведеного, вказані позивачем причини пропуску строку звернення з позовом до суду не приймаються судом до уваги, а тому в цьому випадку зазначені у заяві підстави не можуть бути розцінені поважними.

У зв`язку з чим позивачем лише частково усунені недоліки.

Відповідно до частини першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч.5 ст. 169 КАС України).

З урахуванням наведеного вище, вбачається необхідним позовну заяву повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії і додані до неї документи - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя І.Г. Шевченко