Справа № 398/4499/25
Суддя: Авраменко О. В.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/4499/25
Провадження №: 2-а/398/144/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" серпня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

21.07.2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 18.07.2025 року серії «ЕНА» №5251604. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.07.2025 року інспектором Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої він, цього ж дня о 10 год 41 хв у м. Олександрія по вул. 8-го Березня, буд. 7, керуючи автомобілем «DAEWOO NEXIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив п.п. «в» п. 2.3 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 5 ст. 121 КУпАП. Зазначає, що не вчиняв правопорушення, оскільки рухаючись по вул. 8-го Березня, був пристебнутий паском безпеки. При зупинці інспектором відстібнув пасок, щоб не тиснув йому. Інспектор показав відеодокази з бодікамери, на яких взагалі не зрозуміло чи був він пристебнутий чи ні, оскільки не погодився з правопорушенням, проїхав у відділ поліції для ознайомлення з доказами на великому екрані, але там не видно чітко. Свою вину не визнає, тому вирішив звернутися до суду.

Ухвалою суду від 25.07.2025 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.08.2025 року задоволено клопотання позивача та замінено неналежного відповідача Олександрійський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області.

14 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» відповідач подав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що оскаржувана постанова складена відповідно до вимог чинного законодавства України. Зазначив, що 18.07.2025 року о 10 год 41 хв, інспектором Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Молдовою Я.О., за порушення п.п. «в» п. 2.3 ПДР України, був зупинений транспортний засіб «DAEWOO NEXIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач та не був пристебнутий ременем пасивної безпеки. В подальшому відносно позивача винесено постанову серії «ЕНА»

№5251604 від 18.07.2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Відповідно до п.п. «в» п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Винесена постанова про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП України є законною.

Учасники справи, про час, місце та дату судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися.

Позивач подав заяву, в якій просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому, та розглядати справу без його участі.

Представник відповідача подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ст. 205 КАС України, неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

18.07.2025 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, інспектором Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Молдовою Я.О. винесено постанову серії «ЕНА» №5251604, згідно з якою 18.07.2025 року о 10 год 41 хв у м. Олександрія по вул. 8-го Березня, буд. 7, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «DAEWOO NEXIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.п. «в» п. 2.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд зазначає наступне.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

З відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що 18.07.2025 року о 10 год 41 хв поліцейським було зупинено позивача, який керував автомобілем «DAEWOO NEXIA», державний номерний знак НОМЕР_1 . Після зупинки транспортного засобу, поліцейський відразу повідомив позивача, що підставою для зупинки стало порушення ПДР України, а саме: водій під часу руху транспортного засобу не користувався ременем безпеки.

За таких обставин суд вважає, що у поліцейського були, передбачені п. 1 ч. ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», підстави для зупинення транспортного засобу, яким керував позивач.

Підпунктом «в» пункту 2.3 ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною 5 статті 121 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів та показань свідків.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В ході судового розгляду встановлено, що 18.07.2025 року м. Олександрія по вул. 8-го Березня, буд. 7, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «DAEWOO NEXIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.п. «в» п. 2.3 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 5 ст. 121 КУпАП

Факт порушення зафіксовано на нагрудну бодікамеру №, про що зазначено в оскаржуваній постанові. З відеозапису вбачається, що позивач керував транспортним засобом та не був пристебнутим ременем безпеки (файл з назвою «NOR…N0010» з 02 хв 10 сек відеозапису, що відповідає 10 год 47 хв 50 сек реального часу). Крім того, коли поліцейський підійшов до автомобіля позивача, він також був не пристебнутий ременем безпеки.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Така правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №760/2846/17 та від 14.02.2018 у справі №536/583/17.

Доказів того, що позивач відстібнув ремінь безпеки після зупинки транспортного засобу, про що зазначено у позові, позивачем не надано.

Суд враховує, що звертаючись з позовом в суд, позивач долучив копію посвідчення серії НОМЕР_2 , відповідно до якого він є особою з інвалідністю з дитинства ІІІ групи, а з 08.01.2025 року ІІ групи. Проте в зазначеному посвідченні відсутні відомості щодо характеру захворювання та після зупинки позивач не повідомив поліцейського про фізіологічні особливості, які унеможливлюють користування ременями безпеки. Так само, як і в позові ОСОБА_1 на зазначені підстави, передбачені п. п. «в» п. 2.3 ПДР України, які звільняють від обов`язку користуватися ременями безпеки, не посилається.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено положеннями КУпАП, а відтак адміністративний позов не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 139, 242, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (адреса місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. В.Чміленка, буд. 41, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 21 серпня 2025 року.

Суддя О.В.Авраменко