Справа № 640/22216/21
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій,
ОСОБА_1 (надалі, також позивач) 09.08.2021 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (надалі, також відповідач, Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області, Управління) в якій просив:
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області оформити та видати громадянину Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 посвідку на тимчасове проживання.
З огляду на викладене, вважаючи протиправним рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про відмову в оформленні (видачі) громадянину Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 посвідки на тимчасове проживання від 05.08.2021 № НОМЕР_2 , позивач, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з цією позовною заявою.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (а.с.20-зворотній бік а.с.20).
За доводами відповідача, 16.07.2021 до управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії надійшла доповідна записка від начальника управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства щодо перевірки достовірності поданої в заяві-анкеті ОСОБА_1 інформації, який звернувся за оформленням посвідки на тимчасове проживання. Управління зазначає, що 28.07.2021 працівниками управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області попередньо за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Кошового, 13-Б/1, кв. 26, проведено перевірку достовірності поданої інформації вказаною позивачем у заяві-анкеті №100134323 від 16.07.2021, як адреса, за якою останній проживає. Відповідач наголошує, що за вказаною адресою громадянин Ірану виявлений не був, під час виїзду двері в квартирне приміщення ніхто не відчинив. Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області вказує, що під час перевірки проведено усну бесіду з мешканцями під`їзду та працівницею магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який знаходиться на першому поверсі будинку, які повідомили, що вказана особа їм не відома, а за наданою фотокарткою позивача, не впізнають.
З урахуванням зазначеного, відповідач просив у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Хеірхах Вахід направив засобами поштового зв`язку, на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідь на відзив від 16.11.2021, що зареєстрована у суді 18.11.2021 (а.с.46-49). Як вказує позивач, між останнім та ОСОБА_2 (надалі, також ОСОБА_2 ) 24.06.2021 було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_2 (надалі, також договір). У відповідності до пункту 1.1 договору орендодавець передав позивачеві в оренду квартиру АДРЕСА_2 . За доводами позивача договір на момент, зазначений відповідачем, як на дату ніби перевірки місця проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), був дійсним, не розірваний сторонами, судом недійсним не визнаний.
Хеірхах Вахід стверджує, що доводи Управління про те, що представниками останнього 28.07.2021 ніби то була здійснена перевірка місця проживання позивача та, що ніби то двері в квартирне приміщення ніхто не відчинив, не відповідають дійсності. Позивач зазначає, що 28.07.2021 знаходився вдома, ніхто з представників відповідача за місцем проживання позивача ( АДРЕСА_1 ) останнього не відвідував та йому не телефонував. Позивач наголошує, що Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області на підтвердження обставин, зазначених у відзиві, не надало жодного письмового доказу (Акту про не проживання особи за вказаною адресою, оформленого у встановленому діючим законодавством порядку за участю свідків, документальних підтверджень про здійснення телефонних дзвінків на мобільний номер позивача, рішення суду про визнання Договору недійсним тощо). На переконання позивача, всі твердження відповідача про те, що позивачем подано недостовірні відомості, не ґрунтуються на жодному письмовому доказі та є намаганням ввести суд в оману.
Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-IX (надалі, також Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до положень абзаців другого-четвертого пункту 2 розділу ІІ Закону №2825-IX до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту.
Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (надалі, також Порядок №399).
Пунктом 5 резолютивної частини коментованої ухвали судом витребувано у відповідача вичерпний обсяг доказів, що підтверджують факт огляду місця проживання та факт відсутності позивача за адресою вказаного місця проживання, зокрема, але невичерпно: належним чином оформлений, за участі свідків акт про не проживання позивача за вказаною адресою, документальне підтвердження про здійснення телефонних дзвінків на мобільний номер позивача, рішення суду про визнання договору оренди квартири у приватної особи від 24.06.2021 недійсним, відібрані пояснення у власника квартири, фото чи відео фіксація з місця реєстрації позивача тощо.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності позовну заяву, відзиви на позов, відповідь на відзив, додаткові пояснення та докази, наявні в матеріалах цієї адміністративної справи, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється громадянином ісламської республіки Іран, про що свідчить паспорт типу Р, код країни видачі IRN, № НОМЕР_3 від 25.06.2018 (а.с.7-9).
ОСОБА_1 16.07.2021 звернувся до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області із заявою-анкетою №100134323, в якій просив внести до Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про останнього у зв`язку з оформленням посвідки на тимчасове проживання (а.с.27-28).
До коментованої заяви-анкети позивач долучив:
- копію дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства серії АА075377 від 01.07.2021, номер дозволу НОМЕР_1 ;
- копію паспорта ОСОБА_1 з перекладом на українську мову;
- копію договору оренди квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;
- копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №239387765 від 30.12.2020; копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків на ім`я ОСОБА_1 ;
- копія договору страхування (покриття медичних витрат на території України на ім`я Хеірхах Вахід Акбар №01-175119 від 14.07.2021;
- копія зобов`язання ТОВ "АРТІМІС" щодо оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні.
Відповідач у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях не заперечує, щодо подання зазначених документів позивачем разом із заявою-анкетою від 16.07.2021 №100134323.
За вказаною адресою громадянин Ірану виявлений не був. Під час виїзду двері до квартирного приміщення ніхто не відчинив. Було проведено усну бесіду з мешканцями під`їзду та працівницею магазину "Маркет", який знаходиться на першому поверсі будинку, які повідомили, що вказана особа їм не відома. За наданою фотокарткою іноземного громадянина не впізнають. Від надання письмових пояснень останні відмовилися.
За результатами проведеної перевірки адреси: АДРЕСА_1 , іноземного громадянина вказаного в заяві анкеті виявлено не було, сусіди повідомили, що такого ніколи не бачили, на телефонні дзвінки іноземець не відповідає, що може свідчити про факт подання останнім неправдивих відомостей при звернені за оформленням посвідки на тимчасове проживання на підставі ч.4 ст.4 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (працевлаштування) та відповідно до п.9 ст.61 Постанови Кабінету Міністрів України № 322 від 25.04.2018 року може слугувати підставою для відмови в оформленні посвідки на тимчасове проживання".
Надалі, управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області 05.08.2021 прийняло рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , яким ОСОБА_1 на підставі підпункту 9 пункту 64 Постанови №322, відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання (а.с.17).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 №3773-VI (далі, також Закон №3773-VI) визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.
За змістом пункту 6 частини 1 статті 1 Закону №3773-VI іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.
Пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону №3773-VI встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.
Вичерпний перелік підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначений статтею 4 Закону №3773-VI.
Так, відповідно до положень частини 4 статті 4 Закону №3773-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.
Згідно з частиною 3 статті 5 Закону №3773-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій та двадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.
Положеннями пункту 18 частини 1 статті 1 Закону №3773-VI визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.
У відповідності до частини 4 статті 5 Закону №3773-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною четвертою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства (крім іноземців та осіб без громадянства, які згідно із законодавством України мають право на працевлаштування без отримання такого дозволу) та зобов`язання роботодавця повідомити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, та центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці, зайнятості населення, трудової міграції, трудових відносин, соціального діалогу, про дострокове розірвання чи припинення трудового договору (контракту) з таким іноземцем або особою без громадянства.
Частиною 18 статті 5 Закону №3773-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що окрім документів для відповідної категорії осіб, визначених частинами першою - сімнадцятою цієї статті, іноземці та особи без громадянства подають для отримання посвідки на тимчасове проживання такі документи:
1) чотири кольорові фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;
2) паспортний документ іноземця або особи без громадянства з відповідною довгостроковою візою та копією сторінки паспортного документа з такою візою, крім випадків, якщо особа не зобов`язана отримувати таку візу відповідно до цього Закону, інших законів України або міжнародних договорів України. Іноземці або особи без громадянства, зазначені у частині двадцятій статті 4 цього Закону, можуть подавати паспортний документ, термін дії якого закінчився або який підлягає обміну, у разі якщо за отриманням нового документа особа зобов`язана звернутися до органів державної влади країни громадянської належності або країни попереднього постійного проживання, якщо така країна вчинила акт агресії проти України або не визнає територіальну цілісність та суверенітет України, або відмовляється визнавати протиправність посягань на територіальну цілісність та суверенітет України, зокрема, голосувала проти Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Про територіальну цілісність України" від 27 березня 2014 року № 68/262;
3) копії сторінок паспортного документа іноземця або особи без громадянства з особистими даними з перекладом на українську мову, засвідченим в установленому порядку;
4) документ, що підтверджує сплату державного мита та адміністративного збору за видачу, оформлення або продовження строку дії посвідки.
У разі продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання іноземці та особи без громадянства додатково подають оригінал посвідки на тимчасове проживання.
Уповноважений орган повертає паспортний документ особі одразу після прийняття заяви про видачу або продовження строку дії посвідки.
За приписами частини 20 статті 5 Закону №3773-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) органам державної влади заборонено вимагати від іноземців або осіб без громадянства, членів їхніх сімей, роботодавців та інших осіб будь-які інші документи або відомості, не визначені законодавством, для видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.
Згідно з частиною 21 статті 5 Закону №3773-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) технічний опис, зразки бланків посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною, знищення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 5-1 Закону №3773-VI строк дії посвідки на тимчасове проживання для іноземців та осіб без громадянства, у випадку, визначеному частиною четвертою статті 4 цього Закону, - строк дії дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання" від 25.04.2018 року №322 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання.
Згідно з підпунктом 1 пункту 3 Порядку №322 посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України та які досягли 16-річного віку або не досягли 16-річного віку, але самостійно прибули в Україну з метою навчання, - на підставі заяв-анкет, поданих ними особисто.
Пунктом 5 Порядку №322 встановлено, що посвідка видається протягом 15 робочих днів з дати прийняття документів від іноземця або особи без громадянства.
Відповідно до пункту 8 Порядку №322 за оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обмін справляється адміністративний збір у розмірах, установлених законодавством.
За приписами пункту 9 Порядку №322 оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обмін посвідки здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізацїї документів державного підприємства Поліграфічний комбінат Україна по виготовленню цінних паперів (далі - Центр).
Пунктами 11, 12 Порядку №322 передбачено, що внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) здійснюється з використанням відомчої інформаційної системи ДМС. Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС.
Відповідно до положень пунктів 16, 17 Порядку №322 документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт) та територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання іноземця або особи без громадянства.
Так, приписами пункту 21 Порядку №322 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті. У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі. Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку.
За змістом підпунктів 1-5 пункту 32 Порядку №322 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають:
1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу D, якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України, крім випадків, установлених абзацом сьомим цього пункту;
2) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника (у разі подання документів законним представником);
3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;
4) дійсний поліс медичного страхування на весь строк дії посвідки;
5) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.
У відповідності до підпункту 1 пункту 33 Порядку №322 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) крім документів, зазначених у пункті 32, залежно від категорії іноземців та осіб без громадянства, визначених статтею 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", подаються: для іноземців або осіб без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування: дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства (для іноземців та осіб без громадянства, працевлаштування яких відповідно до законодавства України здійснюється без дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, замість такого дозволу подається трудовий договір (контракт), а для осіб, які мають статус закордонного українця, - трудовий договір (контракт) та посвідчення закордонного українця). Оригінал документа повертається іноземцеві або особі без громадянства, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки Згідно з оригіналом та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів і дати.
Таким чином, із аналізу наведеного слідує, що Законом №3773-VI та Порядком №322 визначено вичерпний перелік документів, які необхідно подати іноземцю або осіб без громадянства, що відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування, для оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні.
Пунктами 22-24 Порядку №322 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта з використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (в тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування.
Після формування заяви-анкети працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта друкує її та надає іноземцеві або особі без громадянства для перевірки правильності внесених до заяви-анкети відомостей. У разі виявлення помилок у заяві-анкеті працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта вносить до неї відповідні виправлення.
Після перевірки заяви-анкети іноземець або особа без громадянства власним підписом підтверджують правильність внесених до неї відомостей про особу. Якщо іноземець або особа без громадянства через фізичні вади не можуть підтвердити власним підписом правильність таких відомостей, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта робить відмітку про неможливість такого підтвердження та засвідчує правильність внесених до заяви-анкети відомостей про особу власним підписом.
Згідно з пунктами 27-30 Порядку №322 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) прийняті уповноваженим суб`єктом заява-анкета та скановані документи (у тому числі отримані біометричні дані, параметри) із застосуванням засобів Реєстру автоматично розподіляються та надсилаються до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який обслуговує відповідного уповноваженого суб`єкта, що прийняв документи від іноземця або особи без громадянства.
Керівник/заступник керівника територіального органу ДМС або керівник його структурного підрозділу, керівник/заступник керівника територіального підрозділу ДМС або особа, яка виконує його обов`язки, щодня здійснюють розподіл прийнятих (у тому числі уповноваженими суб`єктами) заяв-анкет між працівниками, які виконують функції з оформлення посвідки.
Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС не пізніше наступного дня після надходження для розгляду документів, прийнятих уповноваженим суб`єктом, перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.
У разі прийняття рішення про відмову в розгляді документів, прийнятих уповноваженим суб`єктом, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС не пізніше наступного робочого дня надсилає уповноваженому суб`єкту письмове повідомлення про відмову в їх розгляді із зазначенням підстав відмови з метою його подальшого вручення іноземцеві або особі без громадянства.
Пунктом 35 Порядку №322 передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, а також перевірку інформації, зазначеної нею в заяві-анкеті, та поданих документів.
За змістом абзацу 1 пункту 36 Порядку №322 ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, що містяться у базі даних Реєстру, та відомчої інформаційної системи ДМС.
Згідно з пунктами 37 та 38 Порядку №322 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рішення про оформлення посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих документів та відсутності підстав для відмови в її видачі.
Після прийняття рішення про оформлення посвідки або відмову в її оформленні матеріали формуються в окрему справу, яка зберігається протягом 15 років. Про оформлення посвідки іноземцям або особам без громадянства, звільненим з пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом п`яти робочих днів повідомляється державний орган, який розміщував іноземця в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, для продовження здійснення заходів щодо усунення обставин, що унеможливлюють його примусове видворення з України.
Пунктом 61 Порядку №322 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли:
1) іноземець або особа без громадянства мають посвідку чи посвідку на постійне проживання (крім випадків обміну посвідки), посвідчення біженця чи посвідчення особи, якій надано додатковий захист, які є дійсними на день звернення;
2) іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду;
3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію;
4) встановлено належність особи до громадянства України;
5) за видачою посвідки звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень для її отримання;
6) іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, визначених пунктами 17-19 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки;
7) отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, чи іноземець або особа без громадянства вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку з учиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином;
8) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований чи не відповідає встановленому зразку, чи належить іншій особі, чи строк його дії закінчився;
9) встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;
10) виявлено факти невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення суду чи державних органів, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну;
11) в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 62 Порядку №322 (в редакції чинній на момент виникнення чинних правовідносин) копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається рекомендованим листом такій особі і приймаючій стороні. У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого його вручення іноземцеві або особі без громадянства. Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в оформленні чи видачі посвідки, за умови дотримання строків, визначених пунктом 17 цього Порядку.
Як встановлено судом вище по тексту судового рішення, відповідачем 05.08.2021 прийнято рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , яким ОСОБА_1 на підставі підпункту 9 пункту 61 Постанови №322, відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання (а.с.17).
Суд звертає увагу, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення міграційним органом зазначено лише посилання на підпункт 9 пункту 61 Порядку №322.
При цьому, з аналізу вказаної норми слідує, що територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю в оформленні або видачі посвідки у разі, якщо "встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів".
Однак, вказавши підставою для відмови у видачі посвідки підпункт 9 пункту 61 Порядку №322 відповідач в оскаржуваному рішенні, не уточнено причин та не конкретизовано обставин, які слугували підставою для прийняття спірного рішення.
Суд зазначає, що за загальними вимогами, які висуваються до актів суб`єктів владних повноважень, як актів правозастосування, є їхня обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав (фактичних і юридичних) його прийняття, а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Стосовно, доводів відповідача зазначених у відзиві на позовну заяву про те, що ОСОБА_1 , при заповненні заяви-анкети для оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні, надав неправдиві відомості, суд вважає за необхідне відмітити таке.
Пунктом 5 резолютивної частини коментованої ухвали судом витребувано у відповідача вичерпний обсяг доказів, що підтверджують факт огляду місця проживання та факт відсутності позивача за адресою вказаного місця проживання, зокрема, але невичерпно: належним чином оформлений, за участі свідків акт про не проживання позивача за вказаною адресою, документальне підтвердження про здійснення телефонних дзвінків на мобільний номер позивача, рішення суду про визнання договору оренди квартири у приватної особи від 24.06.2021 недійсним, відібрані пояснення у власника квартири, фото чи відео фіксація з місця реєстрації позивача тощо (а.с.58).
За вказаною адресою громадянин Ірану виявлений не був. Під час виїзду двері до квартирного приміщення ніхто не відчинив. Було проведено усну бесіду з мешканцями під`їзду та працівницею магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який знаходиться на першому поверсі будинку, які повідомили, що вказана особа їм не відома. За наданою фотокарткою іноземного громадянина не впізнають. Від надання письмових пояснень останні відмовилися.
За результатами проведеної перевірки адреси: АДРЕСА_1 , іноземного громадянина вказаного в заяві анкеті виявлено не було, сусіди повідомили, що такого ніколи не бачили, на телефонні дзвінки іноземець не відповідає, що може свідчити про факт подання останнім неправдивих відомостей при звернені за оформленням посвідки на тимчасове проживання на підставі ч.4 ст.4 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (працевлаштування) та відповідно до п.9 ст.61 Постанови Кабінету Міністрів України № 322 від 25.04.2018 року може слугувати підставою для відмови в оформленні посвідки на тимчасове проживання".
Зазначені обставини слугували підставою для висновку про подання позивачем завідомо неправдивих відомостей при зверненні за оформленням посвідки на тимчасове проживання, та підставою для відмови в оформленні та видачі посвідки на тимчасове проживання.
При цьому, суд констатує, що відповідач, не надав суду на підтвердження факту не проживання позивача за адресою вказаною в заяві-анкеті будь-яких інших доказів, зокрема і витребуваних ухвалою суду від 18.03.2025.
Матеріали справи не містять доказів того, що посадовими особами здійснювались телефонні дзвінки на номер позивача, зазначений в заяві-анкеті, з метою встановлення його місця перебування.
Також, у матеріалах справи відсутні: належним чином оформлений, за участі свідків акт про не проживання позивача за вказаною адресою, рішення суду про визнання договору оренди квартири у приватної особи від 24.06.2021 недійсним, пояснення власника квартири, сусідів, фото чи відео докази з місця реєстрації позивача чи будь-які інші обґрунтовані докази, які б свідчили про те що ОСОБА_1 не проживає за адресою вказаною у заяві-анкеті.
Крім того, суд наголошує, що висновки відповідача щодо відсутності позивача за вказаною у заяві-анкеті адресою ґрунтуються на поясненнях, отриманих під час перевірки від мешканців будинку, та працівників магазину "Маркет" які відмовилися надавати письмові пояснення.
За таких обставин, на переконання суду, матеріали справи не містять доказів на підтвердження подання позивачем неправдивих відомостей щодо місця проживання при зверненні за оформленням посвідки на тимчасове проживання.
В той же час, щодо позовної вимоги про зобов`язання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області оформити та видати громадянину Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 посвідку на тимчасове проживання, суд зазначає таке.
Як вже зазначалося судом вище по тексу судового рішення, Законом №3773-VI та Порядком №322 визначено вичерпний перелік документів, які необхідно подати іноземцю або особі без громадянства, що відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування, для оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні.
Зокрема, підпунктами 1-5 пункту 32 Порядку №322 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають:
1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу D, якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України, крім випадків, установлених абзацом сьомим цього пункту;
2) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника (у разі подання документів законним представником);
3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;
4) дійсний поліс медичного страхування на весь строк дії посвідки;
5) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.
У відповідності до підпункту 1 пункту 33 Порядку №322 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) крім документів, зазначених у пункті 32, залежно від категорії іноземців та осіб без громадянства, визначених статтею 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", подаються: для іноземців або осіб без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування: дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства (для іноземців та осіб без громадянства, працевлаштування яких відповідно до законодавства України здійснюється без дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, замість такого дозволу подається трудовий договір (контракт), а для осіб, які мають статус закордонного українця, - трудовий договір (контракт) та посвідчення закордонного українця). Оригінал документа повертається іноземцеві або особі без громадянства, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів і дати.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 5-1 Закону №3773-VI строк дії посвідки на тимчасове проживання для іноземців та осіб без громадянства, у випадку, визначеному частиною четвертою статті 4 цього Закону, - строк дії дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства.
Так, наявний в матеріалах справи дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства серії АА №075377 від 01.07.2021 виданий ОСОБА_1 був дійсний до 01.07.2024 (а.с.6).
Паспорт Хеірхах Вахіда Акбара типу Р, код держави видачі IRN, №145844625 від 25.06.2018 був дійсний до 25.05.2023 (а.с.7-9).
Договір з страхування на покриття медичних витрат на території України від 14.07.2021 №01-175119, був дійсний до 14.07.2022 (а.с.14).
В матеріалах справи відсутні копії документів чи будь-які інші докази, які б свідчили, що станом на дату прийняття судового рішення, у позивача наявні дійсні документи, необхідні для оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд наголошує, станом на момент звернення позивача із заявою-анкетою від 16.07.2021 до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області, та станом на 09.08.2021 (дата звернення позивача до Окружного адміністративного суду міста Києва із цією позовною заявою) вищезазначені документи були дійсними.
Так, Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-IX Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
При цьому, суд переконаний що позивач, як особа права якої було порушено протиправним рішенням Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 05.08.2021 № НОМЕР_2 , не повинен нести негативні наслідки у зв`язку із ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва та несвоєчасним розглядом адміністративної справи.
В той же час, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Як зазначено судом вище по тексту судового рішення, оскаржуване рішення стосовно відмови позивачу в оформленні посвідки прийнято з підстав подання останнім, на переконання відповідача, завідомо неправдивих відомостей щодо адреси місця його проживання. При цьому доказів того, що відповідачем проводилась додаткова перевірка інформації щодо позивача на предмет дотримання всіх інших вимог для прийняття рішення про оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні, до суду не надано.
Слід відмітити, що відповідач має виключну компетенцію в питаннях прийняття рішення про оформлення посвідки.
Під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з у рахуванням принципу верховенства права.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
За змістом частини 4 статті 245 КАС України суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача лише у випадку визнання протиправної бездіяльності такого суб`єкта та якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Таким чином, суд не вправі перебирати на себе функції органу та своїм рішенням зобов`язувати останнього прийняти відповідне рішення про оформлення посвідки, оскільки за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача є дискреційним повноваженням та його виключною компетенцією.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача у даній справі є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву-анкету Хеірхах Вахіда №100134323 від 16.07.2021, разом з поданими документами, про видачу посвідки на тимчасове проживання, з урахуванням висновків суду про недоведеність відповідачем факту подання позивачем завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів щодо його фактичного проживання.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спірних правовідносин не змінюють.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відтак, з урахуванням зазначеного вище по тексту судового рішення, суд, на підставі наданих доказів та системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).
Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області, то з останнього підлягають стягненню за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 454,00 гривні, що пропорційно до задоволених позовних вимог.
Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про відмову в оформленні (видачі) громадянину Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 посвідки на тимчасове проживання від 05.08.2021 № НОМЕР_2 .
Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській повторно розглянути заяву-анкету громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 № НОМЕР_4 від 16.07.2021 разом з поданими документами про видачу посвідки на тимчасове проживання, з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (код ЄДРПОУ - 42552598) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 ) частину сплаченої суми судового збору, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 ;

відповідач: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, адреса: вул. Березняківська,4-а, м. Київ, 02152, код ЄДРПОУ - 42552598.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.