Справа № 160/27794/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/27794/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року

у адміністративній справі № 160/27794/24 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року задоволено позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, визнано протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради, яка полягає у не прийняті відповідного рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 вх.36/1289 від 05.07.2024 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та зобов`язано Дніпровську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 05.07.2024 року вх.36/1289 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з прийняттям відповідного рішення згідно з вимогами ст.123 Земельного кодексу України, а також стягнуто з Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75; ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав його незаконності, необґрунтованості та ухвалення без всебічного і повного дослідження матеріалів справи, які мають значення для правильного вирішення спору, а також з порушенням норм процесуального і матеріального права, що є підставою для його скасування та ухвалення іншого рішення про відмову у задоволені вимог позивача.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що позивач не отримавши відповідь у місячний строк з дня реєстрації її заяви, враховуючи її посилання на належне їй речове право на нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, фактично отримала право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу (на підставі договору на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки), а відповідно у спірних правовідносинах її права та інтереси у розумінні ст.123 Земельного кодексу України не були порушенні. Посилаючись на правову позицію, висловлену Верховним Судом у постановах від 22.01.2019 по справі № 912/1856/16, від 14.05.2019 по справі № 910/11511/18, від 04.10.2017 по справі № 914/1128/16, від 22.01.2019 по справі № 912/1856/16, відповідач вказує на те, що захисту підлягає виключно наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду, а відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18), і відповідно, у даному випадку має місце звернення до суду за відсутності спору і безпосереднього порушення прав чи інтересів виключає і право на захист, що узгоджується з позицією Верховного Суду, що висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №802/2474/17-а

Крім того, відповідач звертає увагу на так, що факт самочинного будівництва зареєстрованого за позивачем нерухомого майна вирішувалося в порядку цивільного провадження у справі № 203/6537/23 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкту нерухомого майна, припинення права власності, що судом першої інстанції у даному випадку було проігноровано незважаючи на доводи відповідача та неодноразово заявлені клопотання про зупинення розгляду даної справи до розгляду справи № 203/6537/23, що має суттєве значення для правильного вирішення спору у цій справі по суті та призвело до ухваленні у цій справі рішення обґрунтованого виключно на припущеннях і доводах позивача, але без повного та всебічного дослідження доказів та без врахування норм матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на законність судового рішення та безпідставність доводів апеляційної скарги відповідача, просить залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін

Обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача та відзиву позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх юридичної оцінки і застосування до них норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги відповідача, а рішення суду скасувати виходячи з нижченаведеного

Вирішуючи спір у цій справі суд першої інстанції виходив з того, що за позивачем згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 27.08.2004 року за №4561343 зареєстровано право власності, що набуте нею згідно Договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості нежитлової будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_2 (на час розгляду справи адреса: АДРЕСА_3 ) від 27.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. за реєстровим номером 2400, і відповідно Розпорядження міського голови №742 від 26.08.2005 року вказаному об`єкту нерухомості було присвоєно адресу: АДРЕСА_3 .

Як з`ясовано судом першої інстанції за поясненнями позивача ОСОБА_1 , належний їй на праві приватної власності об`єкт нерухомості був побудований у період з 1980 по 1988 роки, а стосовно земельної ділянки, на якій розташовано зазначений об`єкт нерухомості, відповідачем укладалися договори оренди від 22.05.2003 року та від 23.06.2004 року, за умовами яких не було встановлено обмежень щодо розташування та будівництва літнього майданчика з торговим павільйоном, що є прибудовою до існуючого приміщення із кафетерієм, і згідно підписаного першим заступником міського голови Крупським А.Ф. та начальником Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів Бачевим Є.Ю. і начальником відділу Петренко В.Д., а також зареєстрованого у книзі записів державної реєстрації договорів оренди запис №5369 від 29.06.2004 року та засвідчений начальником Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів Бачевим Є.Ю. акту приймання-передачі земельної ділянки за кадастровим номером :06:114:0033 від 23.06.2004 року на ділянці з розміщенням об`єкту нерухомості, що є у власності (управлінні) позивача, також зазначено, зона обмежень в користуванні земельною ділянкою в Державному земельному кадастрі не зареєстрована.

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що відповідно до умов п.3.2 Договору оренди вказаної земельної ділянки від 23.06.2004 року, після закінчення строку його дії, позивач мала переважне право поновлення його на новий строк, а тому 25.10.2004 року звернулась до відповідача з письмовою заявою вх. 21/6458 про продовження дії Договору оренди земельної ділянки, але доказів відповіді від Дніпровської міської ради сторонами до суду не надано, а за твердженням позивача вона не отримувала відповіді на вказане звернення.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що відповідач на підставі листів позивача від 05.08.2004 року вх.21/4571 від 05.08.04. та 10.09.2004 року вх. 21/5656 від 23.09.04р. дозволив розробку проектної документації на відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 (попередня адреса), пл.Десантників 10 (теперішня адреса), загальною площею 0,0220га, яка зареєстрована в Дніпропетровському міському управлінні земельних ресурсів 06.12.2004р. за № 19284 по фактичному розміщенню магазина та літнього майданчика з торговим павільйоном, і згідно з формуляром за реєстровим номером 284 погодження проекту відведення земельної ділянки було погоджено її виділення з Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів, Головним архітектурно-планувальним управлінням, Державним управлінням екології та природних ресурсів в Дніпропетровській області, Міською санітарно-епідеміологічною станцією, Дніпропетровським обласним центром охорони історико-культурних цінностей.

Проте, 29.06.2006 року Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів за підписом ОСОБА_2 був складений висновок 135/В-Ф від 29.06.2006 із зауваженнями щодо прибережної захисної смуги та водоохоронної зони річки Дніпро, і для усунення цих зауважень та рекомендацій Держкомзему, позивач звернталася до Дніпропетровського управління водного господарства (дог. № 1970/118 від 21.01.2008 року) та отримала висновок № 2786 від 29.02.2008 р. щодо розгляду робочого проекту «Водоохоронна зона та прибережна захисна смуга р.Дніпро біля річкового вокзалу в районі площі Десантників, Кіровський район, м.Дніпропетровськ», яким погоджено використання цієї земельної ділянки, тобто, зауваження Деркомзему фактично були усунуто, але разом з тим позивач отримала висновок Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради від 28.03.2005р. за № 718, відповідно до якого можливе використання цієї земельної ділянки, а за умови випадку виникнення аварійної ситуації на мережах, що проходять в колекторі і знаходяться під будівлею, виконати обсяг робіт буде необхідно за рахунок власних коштів позивача.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що 05.07.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Голови Дніпровської міської ради Філатова Б.А. із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0220 га, яка знаходиться за адресою: м.Дніпро, Центральний район, площа Десантників, буд.10 (вх.36/1289 від 05.07.2024 року) на якій розміщено торгівельно-розважальний комплекс (магазин та прибудова до нього) загальною площею 114,2кв.м., з зазначенням про цільове призначення земельної ділянки: земельна ділянка по фактичному розміщенню торгівельно-розважального комплексу (магазин с прибудовою). Проте, у відповідь на вказане клопотання позивачки Дніпровською міською радою було надано відповідь від 04.09.2024 року №8/13-1515 щодо результатів розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, якою зазначено, що розміщення об`єкта не відповідає вимогам чинного законодавства України, діючих будівельних норм, державних стандартів і правил, тому документи списано до архіву, і роботи згідно з клопотанням вх.36/1289 від 05.07.2024 року не проводяться.

З урахуванням наведених вище обставин, суд першої інстанції надаючи оцінку спірним правовідносинам керуючись положеннями: ч.2 ст.19 Конституції України; ч.1 і ч.2 та ч.3 ст.123 Земельного кодексу України дійшов висновку про те, що відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень по відношенню до позивача діяв не в порядок та спосіб, встановлені діючим законодавством України, оскільки з порушенням встановленого ст.123 Земельного кодексу України місячного терміну та в порушення приписів частини третьої цієї статті Дніпровською міською радою було надано невмотивовану відповідь про не відповідність розміщення об`єкта вимогам чинного законодавства України, діючих будівельних норм, державних стандартів і правил, та списання документів до архіву, а згідно з клопотанням вх.36/1289 від 05.07.2024 року роботи не проводяться.

Наведені висновки судом мотивовані тим, що на клопотання позивача від 05.07.2024 відповідачем надано відповідь тільки 04.09.2024, тобто через 2 (два) місяці, а замість надання дозволу позивачу на розроблення документації із землеустрою або надання мотивованої відмови у його наданні, відповідачем було надано невмотивовану відповідь про не відповідність розміщення об`єкта вимогам чинного законодавства України, діючих будівельних норм, державних стандартів і правил, та списання документів до архіву, відповідач повідомив, що роботи згідно з клопотанням вх.36/1289 від 05.07.2024 року не проводяться, що на переконання суду першої інстанції свідчить про протиправність відповіді Дніпровської міської ради від 04.09.2024 року №8/13-1515, яка не відповідає приписам ст.123 Земельного кодексу України.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції у цій справі та перш за все звертає увагу на значну відмінність розміру об`єкту нерухомого майна на час отримання позивачкою на цей об`єкт права власності у 2004 році та на момент звернення позивачки 05.07.2024 року до Голови Дніпровської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0220 га, яка знаходиться за адресою: м.Дніпро, Центральний район, площа Десантників, буд.10 (вх.36/1289 від 05.07.2024 року).

Так, беззаперечно встановленим та неспростовним у цій справі є той факт, що згідно посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Тетяною Василівною 27 липня 2004 року договору купівлі-продажу, позивачка придбала у свою власність нежитлову будівлю магазину літ.А-1 прим.І поз.1 6, загальною площею 54,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , і право власності позивачки підтверджено посвідченим 27.07.2004 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. договором купівлі-продажу, зареєстрованим Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним № 6735234, та долученою до матеріалів копією витягу № 4561343.

Разом з тим, згідно поданого позивачкою до Голови Дніпровської міської ради клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0220 га, яка знаходиться за адресою: м.Дніпро, Центральний район, площа Десантників, буд.10 (вх.36/1289 від 05.07.2024 року) ОСОБА_3 вказується про розміщення торгівельно-розважального комплексу (магазину та прибудови до нього) загальною площею 114,2 кв.м., що є вдвічі більше площі нерухомого майна, що було придбано позивачкою у свою власність у липні 2024 р.

З викладеного слід відзначити, що судом першої інстанції при вирішенні спору у цій справі було проігноровано інформацію про технічні відомості зареєстрованого за позивачем об`єкту нерухомого майна, зокрема, його загальну площу нерухомості набутої у 2004 році відповідно до договору купівлі-продажу від 27.07.2004, яка значно менша ніж та, що вказується у клопотанні до Голови Дніпровської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0220 га, і розмір якої, як встановлено за матеріалами справи, було значно збільшено на підставі виданої 22.09.2013 декларації про готовність об`єкта до експлуатації з додатком, серія та номер: ДП47, про фіктивність якої наголошує відповідач, що судом першої інстанції взагалі не було враховано.

Переглядаючи в апеляційному порядку виниклий між ОСОБА_3 та Дніпровською міською радою спір з приводу бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яка полягає у не прийняті рішення за результатами розгляду поданого 05.07.2024 ОСОБА_1 клопотання вх.36/1289 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, колегія суддів вважає за необхідне обговорити наведені у позові ОСОБА_3 обґрунтування свого переважного права на оренду земельної ділянки з кадастровим номером :06:114:0033 за адресою: АДРЕСА_2 (попередня адреса), пл.Десантників 10 (теперішня адреса), які на її переконання є підтвердженням проявленої відповідачем бездіяльності під час розгляду поданого нею до Дніпровської міськради клопотання вх.36/1289 від 05.07.2024 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а саме того, що:

- після закінчення строку дії Договору від 23.06.2004 року, за яким позивачкою орендувалася земельна ділянка для розміщення об`єкту нерухомості загальною площею 54,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 позивачка 25.10.2004 року зверталася до відповідача з письмовою заявою вх. 21/6458 про продовження дії Договору оренди земельної ділянки;

- у грудні 2024 року Дніпровською міськрадою було надано ОСОБА_3 дозвіл на розробку проектної документації на відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_4 (теперішня адреса) загальною площею 0,0220га, який зареєстровано Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів 06.12.2004р. за № 19284, згідно якого проект відведення земельної ділянки її виділення по фактичному розміщенню магазина та літнього майданчика з торговим павільйоном - було погоджено з Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів, Головним архітектурно-планувальним управлінням, Державним управлінням екології та природних ресурсів в Дніпропетровській області, Міською санітарно-епідеміологічною станцією, Дніпропетровським обласним центром охорони історико-культурних цінностей, а згідно висновку Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради від 28.03.2005р. за № 718 було визначено, що використання вказаної вище земельної ділянки можливо, а за умови випадку виникнення аварійної ситуації на мережах, що проходять в колекторі і знаходяться під будівлею, необхідно буде виконати обсяг робіт за рахунок власних коштів позивача;

- а на усунення зауважень Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів, що були викладені у висновку 135/В-Ф від 29.06.2006 щодо прибережної захисної смуги та водоохоронної зони річки Дніпро, за зверненням позивачки до Дніпропетровського управління водного господарства (дог. № 1970/118 від 21.01.2008 року) було надано висновок № 2786 від 29.02.2008 р. щодо розгляду робочого проекту «Водоохоронна зона та прибережна захисна смуга р.Дніпро біля річкового вокзалу в районі площі Десантників, Кіровський район, м.Дніпропетровськ», яким погоджено використання цієї земельної ділянки.

Тобто, наведені обставини та факти (на які посилається позивачка) свідчать, що усі узгоджувальні процедури по продовженню строку дії Договору оренди земельної ділянки від 23.06.2004 року були здійснені у період 2004 2008 р.р., але у подальшому протягом 16 років, тобто до липня 2024 року, позивачкою не було укладено договору оренди земельної ділянки із земель комунальної власності з кадастровим номером :06:114:0033 за адресою: м.Дніпро, вул.Горького 20 (попередня адреса), пл.Десантників 10 (теперішня адреса).

При цьому, як з`ясовано за матеріалами адміністративної справи, ні у період 2004-2008 рр ні у період 2009-2023 р.р. позивачка не зверталася до суду з приводу порушення її переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, чи про бездіяльність або протиправні дій Дніпровської міськради, якими б було допущено порушення її права та вимоги чинного законодавства при укладені (продовження дії) договору оренди земельної ділянки за адресою: м.Дніпро, вул.Горького 20 (попередня адреса), пл.Десантників 10 (теперішня адреса), якою вона користувалася на умовах оренди протягом 2003-2004 рр., що також не спростовуються самою позивачко, яка звертається до суду з позовом у цій справі 17.10.2024 року тільки з питань протиправної бездіяльності відповідача, допущенної під час розгляду її клопотання вх.36/1289 від 05.07.2024 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Отже, оскільки дія укладеного між ОСОБА_3 та Дніпровською міськрадою Договору оренди земельної ділянки від 23.06.2004 року в силу закінчення строку, на який його було укладено (ст. 31 Закону України «про оренду») припинено було автоматично, чинним законодавством не передбачено винесення рішення про його припинення, а відповідно до положень Закону України «Про оренду землі» і ст.126-1 Земельного кодексу України в редакції діючих з набраня чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» для комунальних земель ніякого поновлення оренди взагалі не може бути з16.01.2020 року, колегія суддів вважає не доречним посилання позивачки на своє переважне право продовження строку дії договору оренди спірної земельної ділянки, у тому числі і на підставі згаданих нею узгоджень проведених у період 2004-2008 р.р. щодо використання земельної ділянки, що віднесена до земель комунальної власності і розташована у водоохоронній зона та прибережній захисній смузі р.Дніпро.

Тобто, факт оренди позивачкою земельної ділянки у період 2003-2004 рр., також як і наданий Дніпровською міськрадою у 2004 році дозвіл на розробку проектної документації на відведення земельної ділянки за адресою вул.Горького 20 (попередня адреса), пл.Десантників 10 (теперішня адреса), загальною площею 0,0220га, яка зареєстрована в Дніпропетровському міському управлінні земельних ресурсів 06.12.2004р. за № 19284 по фактичному розміщенню магазина загальною площею 54,1 кв.м та літнього майданчика з торговим павільйоном не може у даному спірному випадку братися до уваги як беззаперечний обов`язок відповідача надати ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за поданим позивачкою 05.07.2024 року клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0220 га, яка знаходиться за адресою: м.Дніпро, Центральний район, площа Десантників, буд.10 (вх.36/1289 від 05.07.2024 року) на якій розміщено торгівельно-розважальний комплекс (магазин та прибудова до нього) загальною площею 114,2 кв.м.

При цьому, у даному спірному випадку колегія суддів звертає увагу, що за період з 2004 року до 2024 року змінилося не лише законодавство, яким регулюються спірні у цій справі питання (зокрема, тільки редакція: ст.123 Земельного кодексу України змінювалася за двадцять років шістнадцять раз; ст.89 Водного кодексу України змінювалася п`ять разів, і т.д.), а й вносилися відповідні зміни до Генерального плану і плану зонування території міста Дніпро, а самою позивачкою у цій справі на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , що не була їй відведена в установленому законом порядку та без отримання відповідних узгоджень і без відповідних документів та затвердженого проекту, які надають право виконувати будівельні роботи було незаконно здійснено реконструкцію належного їй об`єкту нерухомого майна загальною площею 54,1 кв.м. в торгівельно-розважальний комплекс площею 114,2 кв.м., у зв`язку з чим з поданим Дніпровською міською радою 02.11.2023 року позовом рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2024 року у справі № 203/6537/23 було: зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер: :06:114:0036 за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом знесення самовільної добудови до нежитлової будівлі магазину літ. А-1 прим. І поз. 1 6 загальною площею 54,1 кв.м., що належить ОСОБА_1 відповідно до Договору купівлі-продажу, посвідченого 27 липня 2004 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Тетяною Василівною, за реєстром № 2400, та приведення в стан, що існував до здійснення добудови, а також скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 28712190 державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Фартушної Тетяни Миколаївни від 14 березня 2016 року щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на торгівельно-розважальний комплекс площею 114,2 кв.м., що складається з: літ. А-1, а навіс, за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер нерухомого майна 01).

Відповідно до наведених у попередньому абзаці обставин та фактів колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції у цій справі про те, що «Дніпровською міською радою з порушенням встановленого ст.123 ЗК України місячного терміну та в порушення приписів частини третьої цієї статті надано невмотивовану відповідь про не відповідність розміщення об`єкта вимогам чинного законодавства України, діючих будівельних норм, державних стандартів і правил, та списання документів до архіву, роботи згідно з клопотанням вх.36/1289 від 05.07.2024 року не проводяться», оскільки у даних правовідносинах не достатнім є лише цитування окремих частин ст.123 Земельного кодексу України, а преш за усе треба було проаналізувати та узяти до уваги викладені у відповіді Дніпровської міської ради від 04.09.2024 року №8/13-1515 (а.с.13 т.1) підстави для відмови у проведенні роботи за клопотанням позивача від 05.07.2024 щодо підготовки і надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення документації із землеустрою.

Аналізуючи зміст клопотання ОСОБА_3 від 05.07.2024 (а.с.9-12) та відповіді Дніпровської міської ради від 04.09.2024 року №8/13-1515 на вказане клопотання (а.с.13 т.1), колегія суддів акцентує увагу на тому, що спірна земельна ділянка кадастровий номер: :06:114:0036 за адресою: АДРЕСА_3 стосовно якої позивачка вимагала надання дозволу на розробку проекту землеустрою не тільки розміщена в межах прибережної захисної смуги, де згідно ст.89 Водного кодексу України забороняється будівництво будь-яких споруд, а й стосовно цієї запитуваної земельної ділянки станом на 2024 рік відсутні: відомості щодо наявності належним чином розробленої на підставі відповідних вихідних даних проектної документації для проведення реконструкції нежитлової будівлі площею 54,1 кв.м під торговельно-розважальний комплекс площею 114,2 кв.м; актуальна топографо-геодезичної зцомки М 1:500; а розміщення належного позивачці об`єкта нерухомості не відповідає вимогам чинного законодавства України, діючим будівельним нормам, державним стандартам та правилам, що в тому числі було підставою для зобов`язання ОСОБА_1 у судовому порядку знести самовільну добудову, а державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на торгівельно-розважальний комплекс площею 114,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 було скасовано.

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів визнає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про протиправність відповіді Дніпровської міської ради від 04.09.2024 року №8/13-1515 як такою, що є невмотивованим та не відповідає приписам ст.123 ЗК України, а відповідно, задоволення вимог позивача у цій справі є незаконною, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі у повному обсязі, з ухваленням у справі іншого рішення про відмову у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Керуючись 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року скасувати.

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов