Справа № 460/11941/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2025 року м. Рівне №460/11941/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУ ПФУ в Кіровоградській області, відповідач-2), у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 07.06.2024 №55 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні, нарахування та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи з 28.12.1980 по 15.08.1981 на посаді старшої піонерської вожатої Новомиколаївської середньої школи Токмацького району Запорізької області;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити, нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 вказала, що з 21.10.2022 їй призначено пенсію за віком. На момент призначення пенсії її страховий стаж становив 33 роки 4 місяці та 27 днів. 21.05.2024 позивач звернулась із заявою про перерахунок пенсії та надала документи, що підтверджують період роботи з 15.07.1988 по 31.12.1997 на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону № 1788-XII. 31.05.2024 позивач звернулась до Пенсійного фонду України за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи, а саме до Рівненського об`єднаного управління ПФУ, із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, як особі, яка працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону № 1788-XII. Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 07.06.2024 прийняло рішення №55 про відмову призначення одноразової грошової допомоги, в якому значено, що на момент призначення пенсії стаж позивача на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону № 1788-XII, складав 24 роки та 11 місяців. До стажу позивача не було зараховано період роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону № 1788-XII з 15.07.1988 по 31.12.1997, запис про який містився в трудовій книжці позивача. Зазначений період роботи був зарахований до стажу позивача відповідно до заяви від 21.05.2024 (після подачі уточнюючих довідок) з 01.06.2024. Таким чином позивач не має права на призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, як особі яка працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону № № 1788-XII. Позивач рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій від 07.06.2024 №55 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Покликаючись до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України Про пенсійне забезпечення, позивач доводить, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закон № 1788-XII, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії. Зазначає, що позивач таким вимогам відповідає. Водночас, період роботи позивача з 15.08.1988 по 21.10.2022 має бути зарахований до спеціального стажу, який дає право отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком.

Ухвалою від 08.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідач-2 ГУ ПФУ в Кіровоградській області подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечив повністю. Зазначив, що на момент призначення пенсії за віком, страховий стаж позивача на посадах, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, складав 24 роки 11 місяців. Пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058 визначено, що особам, які на день, досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону, працювали в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е ж ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (зокрема для жінок 30 років) на таких посадах, а також, якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначені пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Водночас, пунктом 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки з наказів про перебування у відпустках без збереження заробітної плати та по догляду за дітьми до досягнення ними трьох чи шести років; форма власності закладу (установи).

Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058 та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію (пункт 5 Порядку №1191).

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону №1058, станом на день її призначення (п. 6 Порядку №1191).

Пунктом 7 Порядку №1191 передбачено, що виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Враховуючи вищевикладене, відповідач-2 доводить, що здійснити перерахунок пенсії позивачу немає можливості в зв`язку з тим, що не виконані вищезазначені умови, які визначають право на виплату грошової допомоги у розмірі їх 10 місячних пенсій станом на день її призначення. З наведених у відзиві підстав просить відмовити в позові повністю.

Відповідач-1 ГУ ПФУ в Рівненській області в поданому відзиві вказав, що жодного рішення щодо позивача ним не приймалося. Відповідач-1 лише прийняв заяву позивача та передав засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності. Водночас, позивач перебуває на обліку в Головному у правлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Просить відмовити в задоволенні позовної заяви до ГУ ПФУ в Рівненській області в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені судом обставини справи.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 21.10.2022.

Відповідно до відомостей Пенсійного фонду України, внесених до програмного забезпечення Форма РС-право, страховий стаж позивача на дату призначення пенсії становить: 33 роки 04 місяці 27 днів; зараховано періоди починаючи з 01.09.1981.

Згідно з Довідкою від 13.06.2023 № 5612- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

Згідно з рішенням від 13.05.2024 № 55 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_1 звернулась із заявою № 2416 від 07.05.2024 до територіального органу Пенсійного фонду України щодо перерахунку - зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004, та призначення і виплати грошової допомоги в розмірі 10 пенсій, як працівнику освіти, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До заяви була надана трудова книжка серії НОМЕР_2 з датою заповнення 02.02.1981. Періоди роботи з 28.12.1980 по 15.08.1981, з 24.08.1987 по 04.08.1988 та з 15.08.1988 по 31.12.1997 не враховано до стажу роботи, оскільки в записах в трудовій книжці наявні підтирки, виправлення, не завірені належним чином, та неможливо прочитати печатку при звільненні. Загальний стаж на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", становить менше 30 років.

Враховуючи викладене, прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу періодів роботи з 28.12.1980 по 15.08.1981, з 24.08.1987 по 04.08.1988 та з 15.08.1988 по 31.12.1997 та в призначенні та виплаті грошової допомоги в розмірі 10 пенсій, як працівнику освіти, у зв`язку з відсутністю законних підстав. Рекомендовано гр. ОСОБА_1 надати довідку або інший документ, який буде підтверджувати вищевказані періоди роботи та форму власності місця роботи.

Про прийняте органом Пенсійного фонду рішення про відмову в перерахунку пенсії за віком за результатами розгляду заяви від 07.05.2024 позивача повідомлено листом ГУ ПФУ в Рівненській області від 16.05.2024 № 1700-0213-8/27229.

Розпискою-повідомленням №2722 від 21.05.2024 стверджується факт прийняття Рівненським об`єднаним управлінням ПФУ Рівненської області від ОСОБА_1 заяви про призначення/перерахунок пенсії, до якої додано, зокрема, довідку № 18 від 17.05.2024.

Суд встановив, що згідно з Довідкою № 18 від 17.05.2024, виданою Новомиколаївським навчально-виховним комплексом "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - Дошкільний навчальний заклад" Молочанської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно призначена на посаду старшої піонерської вожатої Новомиколаївської середньої школи з 28.12.1980 (підстава: наказ райвно № 2 від 12.01.1981); 15.08.1981 звільнена з посади старшої піонерської вожатої у зв`язку з вступом до Запорізького с/г технікуму (підстава: наказ райвно № 29-к (5) від 24.08.1981;

з 15.08.1988 прийнята на посаду вчителя російської мови Новомиколаївської середньої школи (підстава: наказ райвно № 25-к від 15.08.1988);

з 06.12.1988 переведена на посаду вчителя німецької мови Новомиколаївської СШ (підстава: наказ райвно № 43 від 06.12.1988), де і працює по даний час.

Крім цього, судом встановлено, що 31.05.2024 ОСОБА_1 звернулась до Рівненського об`єднаного управління ПФУ Рівненської області із заявою за призначенням/перерахунком пенсії, в якій просила призначити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій, як особі, яка працювала в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. Прийняття заяви підтверджується розпискою-повідомленням від 31.05.2024 №2931.

Суд встановив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (за принципом екстериторіальності) 07.06.2024 прийняло рішення №55 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 31.05.2024 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В рішенні зазначено, що 31.05.2024 гр. ОСОБА_1 звернулася із заявою про допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами (призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій). До заяви додано довідку 17.05.2024 № 18, видану Новомиколаївським навчально-виховним комплексом "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільно-навчальний заклад Молочанської міської ради". За результатами розгляду документів, що містяться в електронній пенсійній справі гр. ОСОБА_1 , виявлено, що на момент призначення пенсії (заява від 17.12.2022) заявниця мала 24 роки 11 місяців стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що становить менше 30 років. До стажу на вказаних посадах не було враховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 02.02.1981 з 15.08.1988 по 31.12.1998, оскільки в записах наявні виправлення, не завірені належним чином, а також відсутня інформація про переіменування організації. Уточнюючі документи за вказаний період роботи заявницею були надані відповідно до заяви від 21.05.2024 № 2722 та були зараховані відповідно до частини четвертої статті 45 Закону з 01.06.2024. Враховуючи викладене, в перерахунку пенсії гр. ОСОБА_1 відмовити.

Про прийняте органом Пенсійного фонду рішення про відмову в перерахунку пенсії за віком за результатами розгляду заяви від 31.05.2024 позивача повідомлено листом ГУ ПФУ в Рівненській області від 07.06.2024 № 1700-0213-8/33278.

Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_1 звернулася з позовом до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Види державних пенсій визначені в статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), в якій установлено, що за цим Законом призначаються:

а) трудові пенсії:

за віком;

по інвалідності;

в разі втрати годувальника;

за вислугу років.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1788-XII особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

В ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Положеннями ст. 24 Закону № 1058-IV унормовано, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4).

Таким чином, періоди трудової діяльності до 01.01.2004 зараховуються до страхового стажу згідно із Законом № 1788-XII, а після 01.01.2004 за Законом № 1058-IV.

Матеріалами судової справи стверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.10.2022 призначено пенсію за віком, страховий стаж на момент призначення пенсії становив 33 роки 4 місяці 27 днів, з яких орган Пенсійного фонду врахував 24 роки 11 місяців стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону № 1788-XII.

Статтею 52 Закону № 1788-XII передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема: працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

Відповідно до пункту «е» статті 55 цього Закону право на пенсію за вислугу мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. N 1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок № 1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ) (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., N 49-51, ст. 376), та механізм її виплати.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 3, ст. 10), що передбачені, зокрема: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 ( 909-93-п ) "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (ЗП України, 1994 р., N 4, ст. 70; Офіційний вісник України, 2002 р., N 39, ст. 1820; 2004 р., N 46, ст. 3052).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ) та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону ( 1058-15 ), працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ), і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років

Згідно з даним Переліком, користуються правом на призначення пенсії за вислугу років особи, які працювали в загальноосвітніх навчальних закладах на посадах учителів, логопедів, вчителів-логопедів, вчителів-дефектологів, викладачів, навчальних сурдопедагогів, тифлопедагогів, вихователів, завідуючих та інструкторів слухових кабінетів, директорів, завідуючих їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи,

а також особи, які працювали в дошкільних навчальних закладах всіх типів: директори (завідуючі), вихователі-методисти, вихователі, асистенти вихователів дошкільних навчальних закладів в інклюзивних групах, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи.

Відповідно до п. 2 Примітки до цього Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

А згідно з пунктом 3 Примітки до Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Частиною першою статті 56 Закону № 1788-XII встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 3 вищезазначеного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як встановлено судом, в трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 02.02.1981 наявні записи, зокрема:

№ 1 - 28.12.1980 прийнята на посаду ст. піонервожатої Новомиколаївської СШ;

№ 2 - 15.08.1981 Звільнена з посади ст.піонерської вожатої у зв`язку із вступом в Запорізький с/г технікум;

№ 7 - 24.08.1987 прийнята на роботу вчителем російської мови в Новомиколаївську СШ;

№ 8 - переведена на посаду вчителя німецької мови цієї ж школи.

Запис про звільнення відсутній.

На час призначення позивачу пенсії за віком органом Пенсійного фонду зараховано до страхового стажу періоди:

з 01.09.1981 по 27.02.1984 навчання у вищих/середніх НЗ,

з 11.07.1984 по 10.07.1987 догляд за дитиною до 3 років,

з 03.03.1992 по 02.03.1995 догляд за дитиною до 3 років,

з 01.01.1998 по 31.12.2003 працівник освіти, соцзабезпечення,

з 01.01.2004 по 31.01.2015 працівник освіти, соцзабезпечення,

з 01.02.2015 по 31.03.2015 працівник освіти, соцзабезпечення,

з 01.04.2015 по 31.08.2017 працівник освіти, соцзабезпечення,

з 01.09.2017 по 30.06.2022 працівник освіти, соцзабезпечення,

з 01.07.2022 по 30.11.2022 працівник освіти, соцзабезпечення,

всього як працівнику освіти 24 роки 11 місяців, що підтверджується Формою РС-право.

На звернення позивача до органу Пенсійного фонду від 07.05.2024 щодо зміни страхового стажу, набутого до 01.01.2004 та призначення і виплати грошової допомоги в розмірі 10 пенсій як працівнику освіти, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.05.2024 відмовлено в задоволенні заяви пенсіонера у зв`язку з незарахуванням до стажу періодів роботи: з 28.12.1980 по 15.08.1981, з 24.08.1987 по 04.08.1988 та з 15.08.1988 по 31.12.1997, та рекомендовано надати довідку або інший документ, який буде підтверджувати вищевказані періоди роботи та форму власності місця роботи.

Як встановлено судом, вищевказана рекомендація органу Пенсійного фонду була позивачем виконана шляхом подання 21.05.2024 та 31.05.2024 заяви за призначенням/перерахунком пенсії та довідки № 18 від 17.05.2024.

Опрацювавши додатково надані документи, відповідач-2 в рішенні від 07.06.2024 про відмову в перерахунку пенсії вказав, що на момент призначення позивачу пенсії до стажу на посадах, робота на яких дає право на визначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не було враховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 з 15.08.1988 по 31.12.1997 у зв`язку із наявними виправленнями, не завіреними належним чином, а також відсутня інформація про переіменування організації. Уточнюючі документи за вказаний період роботи заявницею були надані відповідно до заяви від 21.05.2024 та були зараховані відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону з 01.06.2024.

Отже, суд встановив, що після надання позивачем додаткових документів орган Пенсійного фонду зарахував до страхового стажу періоди роботи позивача як працівника освіти з 15.08.1988 по 31.12.1997, загалом такий період налічує 9 років, 4 місяці, 17 днів.

Таким чином, позивачу до спеціального страхового стажу зараховано 34 роки 3 місяці 17 днів.

Водночас, без жодної мотивації, відповідачем-2 не зараховано період з 28.12.1980 по 15.08.1981 роботи на посаді ст.піонервожатої, який також підтверджений додатково наданою довідкою № 18 від 17.05.2024 та відповідно до п. 3 Примітки до Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

За встановлених обставин, суд вважає, що вищевказаний період роботи позивача на посадах в закладах освіти підтверджений належними та допустимими доказами, які були надані як органу Пенсійного фонду, так і до матеріалів судової справи, та підлягає зарахуванню до стажу роботи позивача, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону № 1788.

Оскільки такий спеціальний страховий стаж становить понад 30 років, позивач відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, як особа, яка на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і має страховий стаж (для жінок - 30 років) на таких посадах, а також до цього не отримувала будь-яку пенсію, має право при призначенні пенсії за віком на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Суд вважає необґрунтованою відмову відповідача у призначенні виплати спірної грошової допомоги з покликанням на ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV, оскільки означеною нормою регулюються строки перерахунку призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії.

Водночас, у справі, що розглядається, спірним питанням є наявність/відсутність у позивача права на призначення одноразової грошової допомоги, яке не підпадає під регулювання ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV. А відтак норму матеріального закону відповідач застосував неправильно.

За сукупністю наведеного, суд доходить висновку, що матеріалами судової справи підтверджується наявність у позивача права на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, отже відповідач-2, відмовивши у призначенні спірної грошової допомоги, діяв неправомірно.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки під час судового розгляду справи стороною відповідача не підтверджено належними й допустимими доказами правомірності своєї поведінки в межах спірних правовідносин, суд вважає, що для належного захисту порушеного права позивача слід визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2 про відмову у призначенні та виплаті грошової допомоги, а також зобов`язати відповідача-2 зарахувати позивачу до спеціального стажу період роботи з 28.12.1980 по 15.08.1981 та призначити й виплатити спірну грошову допомогу.

Отже в цій частині позовних вимог позов слід задовольнити.

Водночас, як встановлено судом, в межах спірних правовідносин відповідач-1 не порушував прав та законних інтересів позивача та не приймав жодних рішень щодо питання призначення грошової допомоги, з яким позивач зверталася до органу Пенсійного фонду. На обліку у відповідача-1 позивач також не перебуває. За таких обставин відсутні підстави для зобов`язання вчинення певних дій відповідача-1, а тому в цій частині позовних вимог позов задоволенню не підлягає.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" (Cantoni v. France" № 17862/91), у справі "Вєренцов проти України"№ 20372/11).

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Враховуючи вищевикладене, оцінивши основні вагомі аргументи учасників справи та надані ними докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 07.06.2024 №55 про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період роботи з 28.12.1980 по 15.08.1981 на посаді старшої піонервожатої Новомиколаївської середньої школи Токмацького району Запорізької області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 484,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 22 серпня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, буд. 7-А,м. Кропивницький,Кропивницький р-н, Кіровоградська обл.,25009, ЄДРПОУ/РНОКПП 20632802)

Суддя Н.О. Дорошенко