Справа № 320/26038/24
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

21 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого судді Ганечко О.М., суддів Кузьменка В.В., Василенка Я.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайкун Ритейл" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено.

На вказане рішення суду, відповідачем подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2025 відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Тайкун Ритейл" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

29.07.2025 до Шостого апеляційного адміністративного суду від Заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради надійшла апеляційна скарга на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 в даній справі.

Досліджуючи матеріали справи та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, з огляду на таке.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

При цьому, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді, є Закон України «Про прокуратуру».

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Згідно з приписами ч. 4 вказаної статті, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Зі змісту даної норми Закону вбачається, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Проте, підстави представництва інтересів держави прокуратурою в цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому, випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту інтересів держави або здійснює їх неналежно. Таке «нездійснення захисту» полягає в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень: він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їхнього захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», право подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення в цивільній, адміністративній, господарській справі надається прокурору, який брав участь у судовому розгляді, а також незалежно від участі в розгляді справи прокурору вищого рівня: Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, першим заступникам та заступникам керівників обласних прокуратур, керівнику, заступникам керівника, керівникам підрозділів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що, в даному випадку, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві оформлені листами: від 03.05.2024 за №16445/АП/26-15-09-04-09, від 03.05.2024 за №16446/АП/26-15-09-04-09, від 03.05.2024 за №16447/АП/26-15-09-04-09.

Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у м. Києві видати Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЙКУН РИТЕЙЛ» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: м. Київ, перетин вул. Колекторної та проспекту Петра Радзиня (до перейменування Петра Григоренка); ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: м. Київ, вул. Тепловозна, буд. 22-а; ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: м. Київ, проспект Георгія Нарбута (до перейменування Визволителів), буд. 19-а.

Також, вбачається, що відповідачем у справі було подано на вказане рішення суду апеляційну скаргу, по якій ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2025 було відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

На думку апелянта, факт невжиття вичерпних заходів щодо оскарження судового рішення свідчить про наявність наведеного у ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» виключного випадку для вжиття прокурором заходів представницького характеру в спірних правовідносинах - неналежне здійснення уповноваженим органом державної влади захисту державних інтересів у спірних правовідносинах.

Крім того, наголошується також і на тому, що інтереси держави порушуються через неправомірне здійснення позивачем небезпечної діяльності та території м. Київ, а саме, роздрібної торгівлі пальним за відсутності нележних дозвільних документів.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, та які є підставами для звернення прокурора до суду.

Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 лютого 2019 року в справі № 826/13768/16.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що підстави для представництва прокурором інтересів держави повинні існувати на час звернення до суду, зокрема і з апеляційною скаргою та повинні бути доведені відповідними доказами. Прокурор повинен надати суду докази, які свідчать про те, що відповідний орган державної влади (інший суб`єкт владних повноважень) не здійснює захисту інтересів держави або здійснює його неналежним чином. Такими доказами, зокрема, можуть бути звернення прокурора до відповідного органу щодо захисту інтересів держави, відповіді на них та інші письмові докази, що стосуються справи. Самого лише твердження прокурора про те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття апеляційної скарги до розгляду недостатньо.

Як вже вище зазначалося, ГУ ДПС у м. Києві зверталася до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційними скаргами на оскаржуване рішення суду першої інстанції. Тобто, ГУ ДПС у м. Києві, як відповідач у даній справі, скористалось наданими процесуальними правами, а тому, посилання апелянта про неналежну реалізацію процесуальних прав і підтвердження факту неналежного здійснення захисту інтересів держави, в даному випадку, є безпідставним. Спір у даній справі стосується видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, що у повній мірі лежить у площині компетенції та повноважень відповідача.

Отже, фактично підставою звернення до суду з даною апеляційною скаргою, стала незгода прокурора з висновками суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, а не нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави у сфері податкової/дозвільної політики ГУ ДПС у м. Києві, як уповноваженим державним органом.

Таким чином, звертаючись до суду, прокурор перекладає на себе компетенцію відповідних уповноважених органів.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом не доведено факту неналежного виконання контролюючим органом повноважень щодо здійснення захисту інтересів Держави, чи здійснення його неналежно, а отже, і не доведено наявності підстав подання апеляційної скарги прокурором на рішення в даній справі.

Таким чином, звертаючись до суду, орган прокуратури перекладає на себе компетенцію відповідних уповноважених органів за відсутності на це визначених законодавчих підстав.

Згідно з приписом ч. 4 ст. 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у разі відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Таким чином, зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність повернення апеляційної скарги на підставі п. 1 ч. 4 статті 298 КАС України, оскільки останнім не підтверджено наявність у нього адміністративної процесуальної дієздатності на звернення до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах держави в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайкун Ритейл" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Керуючись ст. ст. 169, 295, 296, 298, 328, 329, 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайкун Ритейл" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді Кузьменко В.В.

Василенко Я.М.