Справа № 400/4632/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2025 р. № 400/4632/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаРегіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС), вул. Академіка Корольова, 5,м. Одеса,65114,

провизнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) (далі - відповідач) з вимогами:

- визнати протиправною відмову відповідача у заміні посвідчення водія;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки та прийняти законне рішення, відповідно до вимог чинного законодавства замінити посвідчення водія.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку із закінченням строку дії посвідчення водія, виданого особі вперше, позивачка звернулася до Територіального сервісного центру № 4841 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях для обміну даного тимчасового посвідчення водія без складання іспиту. Проте, позивачка отримала відмову у обміні посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії. Відмова мотивована наявністю вчинених більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху протягом двох років з дати видачі посвідчення водія вперше . Позивачка з відмовою не погоджується, оскільки штрафи були накладені на належний їй автомобіль VOLVO FH 400 номерний знак НОМЕР_1 , який за договором позички передано в користування Товариству з обмеженою відповідальністю «БРАНТА ТРАНС». Як стверджує позивачка, фактично автомобілем керував водій ОСОБА_2 . Саме ним було здійснено порушення у сфері дорожнього руху. Позивачка наголошує, що вона сумлінно сплатила штрафи, але не була водієм. Також, позивачка звертає увагу суду, що автомобіль VOLVO FH 400 є вантажним, для керування яким потрібна категорія С. Водночас відповідно до посвідчення водія, виданого ТСЦ 4841, в неї відкрита тільки категорія В. Зазначене, на думку позивачки, підтверджує, що адміністративні правопорушення вона не вчиняла, отже, відмова відповідача в обміні тимчасового посвідчення без складення іспитів є протиправною.

Ухвалою від 13.05.2025 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановив строки для подання сторонами заяв по суті.

Відповідач проти позову заперечив з тих підстав, що у разі вчинення особою протягом двох років з дня видачі вперше посвідчення водія трьох і більше адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху або визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України, без застосування до неї позбавлення права на керування транспортними засобами, обмін такого посвідчення здійснюється із складенням теоретичного та практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС. Водночас повідомив, що в ЄДР МВС міститься інформація про вчинення позивачем п`яти адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідач зауважує, що зазначені постанови позивачем оскаржені не були, а навпаки ОСОБА_1 самостійно сплатила штрафи. Також, відповідач зазначив, що на час вчинення поставлених у вину позивачу адміністративних правопорушень, зокрема, 02.04.2023, 16.11.2023, 06.12.2023, 07.01.2024, 30.01.2024, ОСОБА_1 не внесла до ЄДРТЗ відомості про належного користувача транспортного засобу, тому з врахуванням наведених вище положень правових норм, постанови складені на позивача, який їх в судовому порядку не оскаржував та добровільно сплатив штраф. Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 14.07.2025 суд витребував у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху.

Вимоги ухвали суду від 14.07.2025 відповідачем виконано, витребувані докази надійшли до суду 17.07.2025.

Згідно з Наказом Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2025 № 126-б суддя Дерев`янко Л.Л. з 21.07.2025 по 27.07.2025 перебувала у щорічній основній відпустці та відповідно до довідки від 11.08.2025 № 21К/2025 знаходилась на лікарняному з 28.07.2025 по 08.08.2025.

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі фактичні обставини.

02.02.2023 позивачка вперше отримала посвідчення водія, серії НОМЕР_2 терміном до 02.02.2025, з правом водіння транспортних засобів категорії «В».

У ЄДР МВС міститься інформація про вчинення позивачкою п`яти адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, які скоєно 02.04.2023 (накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу - 02.04.2023), 16.11.2023 року (накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 16.11.2023), 06.12.2023 року (накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу - 06.12.2023), 07.01.2024 року (накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 07.01.2024), 30.01.2024 року (накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 30.01.2024).

Всі штрафи були позивачкою сплачені, що не є спірним між сторонами.

Через портал державних послуг Дія позивачка звернулась з заявою щодо обміну посвідчення водія без складання теоретичного та практичного іспиту. Цю заяву було відхилено.

Позивачка 06.02.2025 звернулася з заявою до відповідача, в якій повідомила, що штрафи складені на автомобіль, який вона здала в оренду.

Листом в№ 31/30/4841-2025 відповідач повідомив позивача про те, що причиною відмови в обміні посвідчення водія є наявність вчинених протягом двох років з дати видачі посвідчення водія вперше адміністративних правопорушень. Відповідно до пункту 25 постанови КМУ № 340 обмін такого посвідчення здійснюється із складенням теоретичного та практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС.

Позивач вважає відмову відповідача у обміні посвідчення водія, виданого вперше, після закінчення строку його дії без складання іспитів протиправною, тому звернулася із цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Частиною 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами (далі - Положення № 340).

Відповідно до пункту 1 Положення № 340 це Положення є обов`язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

Пунктом 21 Положення № 340 передбачено, що посвідчення водія видається після складення особою у територіальному сервісному центрі МВС іспитів, передбачених пунктом 18 цього Положення: посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, С, D1 і D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний і практичний іспити, категорії ВЕ, С1Е, СЕ, D1E і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити.

З приписів пункту 25-1 Положення № 340 слідує, що обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та невчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України.

У разі вчинення особою протягом двох років з дня видачі вперше посвідчення водія трьох і більше адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху або визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України, без застосування до неї позбавлення права на керування транспортними засобами обмін такого посвідчення здійснюється із складенням теоретичного та практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС.

Статтею 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Статтею 289 КУпАП передбачено право особи на подання скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до п. 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 1145, належним користувачем є фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Застосовуючи ці приписи до обставин справи суд зазначає таке.

Враховуючи публічно-правовий характер цього спору суд оцінює відмову відповідача в обміні посвідчення водія без складання практичного та теоретичного іспиту з точки зору відповідності її як рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, встановленим статтею 2 КАС України.

Позивачка вважає протиправною відмову з тих підстав, що нею не скоювались адміністративні правопорушення, а, відтак, обставини, з якими пункт 25-1 Положення № 340 пов`язує таку відмову немає в наявності.

На підтвердження своєї позиції позивач посилається на договір позички, укладений між нею і товариством з обмеженою відповідальністю «БРАНТА ТРАНС», за яким належний позивачці транспортний засіб переданий в користування.

Суд звертає увагу, що твердження позивачки про те, що постанову складено на транспортний засіб є помилковим.

З огляду на норми статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе власник транспортного засобу або належний користувач.

Суд зазначає, що позивачкою не доведено, що відомості про ТОВ ««БРАНТА ТРАНС» як належного користувача внесено до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

В матеріалах справи є підтвердження того, що позивачку п`ять разів впродовж періоду з 02.02.2023 по 02.02.2025 притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому, правом на оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності , передбаченим КУпАП, позивачка не скористалась, а сплатила визначені постановами штрафи.

Докази скасування вказаних постанов у встановленому порядку, зокрема з тих підстав, що такі винесено стосовно іншої особи, позивачем не надано.

Водночас, суд звертає увагу, що предметом розгляду в межах цієї справи не є перевірка правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин враховуючи надану відповідачем інформацію про вчинення позивачем п`яти порушень правил дорожнього року протягом строку дії тимчасового водійського посвідчення, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано умов пункту 25-1 Положення № 340, а тому підстави для заміни йому посвідчення водія без повторного складання іспитів відсутні.

Тому дії відповідача щодо відмови позивачці у видачі постійного посвідчення водія, взамін тимчасового без повторного складання іспитів, не можуть вважатися протиправними.

За вказаних обставин позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем дотримано.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

В силу приписів ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) (вул. Академіка Корольова, 5,м. Одеса,65114 ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко