Справа № 440/10579/25
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 серпня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/10579/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Супрун Є.Б., перевіривши обставини усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

30.07.2025 ОСОБА_1 звернувся безпосередньо до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом (зареєстрований судом 31.07.2025), що заявлений до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення (обчислення) його грошового забезпечення за період з 20.05.2023 по 16.03.2025 виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, у розмірі 1762,00 грн;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 20.05.2023 по 16.03.2025 (зокрема, посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки військовослужбовцю, що працює в умовах режимних обмежень, надбавки за безперервний стаж на шифрувальній роботі, щомісячної премії, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (з 01.01.2023 - 2684,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та здійснити виплату різниці (з урахуванням фактично сплачених сум), з відрахуванням військового збору та компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані відпустки з урахуванням розміру грошового забезпечення, обчисленого з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (з 01.01.2023 - 2684,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням фактично сплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за весь час затримки виплати, а саме - за період з 20.05.2023 по день фактичної виплати грошового забезпечення.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 05.08.2025 позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути виявлені недоліки шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та доказів, які свідчать про поважність причин пропуску цього строку, в частині вимог за період з 01.07.2023 по 16.03.2025.

13.08.2025 позивач надав заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій наголошує на обставинах дотримання строку звернення з цим позовом. Стверджує, що відповідач не повідомляв про суми нарахованого грошового забезпечення, з огляду на що просить суд поновити строк на звернення до суду з цим позовом, оскільки лише після отримання довідки про грошове забезпечення позивача від 29.07.2025 той з`ясував яким саме чином розраховувалось його грошове забезпечення та саме з цією датою пов`язує час встановлення порушення своїх прав. Просить врахувати обставину безперервного проходження військової служби позивача у складі Збройних Сил України з 24.02.20222 по 16.05.2023, а також те, що він є учасником бойових дій та особою з інвалідністю внаслідок війни третьої групи внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби.

Вирішуючи питання про можливість поновлення строку звернення з цим позовом, суд зазначає, що зміст поданої заяви, як і зміст позовної заяви, не містить будь-яких доводів з приводу того, що позивач, звертаючись до суду 30.07.2025 з порушенням трьохмісячного строку, визначеного статтею 233 КЗпП України, з позовними вимогами про перерахунок та виплату, зокрема, за період з 01.07.2023 по 16.03.2025, грошового забезпечення, не мав реальної можливості звернутися до суду у строк, встановлений законом.

Твердження позивача про виконання службових обов`язків у період воєнного стану суд до уваги не приймає з огляду на відсутність доказів безпосередньої участі заявника у бойових діях або у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій РФ території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора.

За загальним правилом поважними причинами визнаються лише ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Позивач не використав надану йому можливість, не надав доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не навів поважних обставин, які не залежали від його волі та пов`язані з дійсними істотними перешкодами і труднощами, що перешкоджали звернутися до суду в межах встановленого строку.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №380/14933/22.

Як свідчить зміст відповіді командира в/ч НОМЕР_1 від 12.06.2025, ОСОБА_2 у порядку досудового врегулювання звертався до відповідача із заявою від 29.05.2025 лише з приводу виплати середнього заробітку та компенсації втрати частини доходу.

Однак у позовній заяві заявник вже заявляє вимоги, крім іншого, щодо перерахунку його грошового забезпечення за період з 20.05.2023 по 16.03.2025 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (з 01.01.2023 - 2684,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", а також щодо перерахунку грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані відпустки з урахуванням розміру грошового забезпечення, обчисленого з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (з 01.01.2023 - 2684,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.

Усуваючи недоліки позовної заяви, позивач надав суду довідку АТКБ "Приватбанк" від 05.08.2025, з якої видно, що остаточний розрахунок з позивачем відповідач здійснив 28.05.2025.

За з`ясованих обставин відсутності факту досудового врегулювання питань, пов`язаних з перерахунком грошового забезпечення за період з 20.05.2023 по 16.03.2025, грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані відпустки, суд суб`єктивний момент обізнаності позивача з порушенням його прав пов`язує з датою остаточного розрахунку, який відбувся 28.05.2025.

Тож саме з цієї дати слід відраховувати тримісячний строк, передбачений ст. 233 КЗпП України, яких включає в себе не лише строки звернення до суду з позовом, а й строки, за які можуть бути заявлені позовні вимоги щодо стягнення з роботодавця сум грошового забезпечення.

Таким чином, за відсутності доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, спірний період, який приймається судом до розгляду, охоплює проміжок з 28.02.2025 по 16.03.2025 (день звільнення позивача).

Щодо вимог позивача щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за весь час затримки виплати, а саме - за період з 20.05.2023 по день фактичної виплати грошового забезпечення, суд враховує приписи ст. 117 КЗпП України, частиною першою якої передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Тож суд приймає до розгляду вказану позовну вимогу у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною другою статті 123 КАС України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на те, що позивач не повідомив поважних причин пропуску строку звернення до суду, у суду наявні підстави, встановлені частиною 2 статті 123 та пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України, для повернення позовної заяви, в частині вимог заявлених з пропуском строку, встановленого частиною 3 статті 122 КАС України та статтею 233 КЗпП України.

Керуючись статтями 122, 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог, що охоплюють період з 01.07.2023 по 27.02.2025, - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Є.Б. Супрун