Справа № 620/2125/25
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2125/25 Головуючий у І інстанції - Падій В.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
УХВАЛА

21 серпня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Бужак Н.П., Василенка Я.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни про закриття провадження у справі при розгляді апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту' 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов залишити без розгляду.

В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Військова частина НОМЕР_1 зазначає, що Позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Відзиву Позивача на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву та витребувано з Чернігівського окружного адміністративного суду адміністративну справу № 620/2125/25.

До Шостого апеляційного адміністративного суду з Чернігівського окружного адміністративного суду надійшла вказана адміністративна справа.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2023 року призначено розгляд апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Єрьоміною Вікторією Анатоліївною до Шостого апеляційного адміністративного суду подано заяву про закриття провадження у справі відповідно до пункту 5 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку зі смертю Позивача.

Розглянувши вказану заяву про закриття провадження у справі, колегія суддів виходить з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно зі ст.ст. 1218, 1227 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

У пунктах 1 і 4 частини першої статті 1219 ЦК України визначено, що особисті немайнові права, а також права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом, не входять до складу спадщини, оскільки є правами та обов`язками, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Так, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що у разі смерті Позивача у справі, предметом судового розгляду в якій є питання щодо наявності в нього особистих немайнових прав, а також прав на отримання ще ненарахованих та непризначених виплат, провадження підлягає закриттю.

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи, ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати йому за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Разом з тим, на момент смерті ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) рішення у справі № 620/2125/25 не набрало законної сили, а Позивач за свого життя не набув права на нарахування та виплати йому за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вимоги Позивача є зобов`язальними, а відповідно неможливе правонаступництво, оскільки зобов`язання нерозривно пов`язане з особою Позивача.

Більш того, колегія суддів звертає увагу, що на момент смерті Позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахування та виплати за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення останньому проведено не було, тобто відсутня заборгованість, а тому право на відповідні грошові суми померлий не набув.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 20 січня 2021 року у справі № 240/5485/18, від 14 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.002606, від 15 листопада 2021 року у справі № 340/5543/20.

Відповідно до статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.

Статтею 319 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, настали після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Отже, виходячи з правового аналізу положень частини другої наведеної статті, Кодексом адміністративного судочинства України передбачений такий випадок, коли в суді апеляційної інстанції буде встановлений факт смерті особи у спорі, що не допускає правонаступництва, а тому визначено, що рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню у випадку його законності та обґрунтованості, а повинно визнаватися нечинним, а провадження у справі підлягає закриттю з підстав передбачених пунктом 5 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищезазначені правові норми та обставини справи, а також вважаючи законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю Позивача та визнання нечинним рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року.

Керуючись ст.ст. 238, 241, 242, 248, 311, 319, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни про закриття провадження у справі - задовольнити.

Визнати нечинним рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Н.П. Бужак

Я.М. Василенко