Справа № 520/426/25
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 р. справа №520/426/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григорова Д.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

(майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов.2,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої за життя пенсії її чоловіка ОСОБА_2 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 року по справі №520/10776/21;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахованої, але не виплаченої за життя пенсії її чоловіка ОСОБА_2 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 року по справі №520/10776/21.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідачем протиправно не здійснено виплату нарахованої, але не виплаченої за життя пенсії її чоловіка ОСОБА_2 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 року по справі №520/10776/21.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022р. № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Відповідач, повідомлений належним чином про відкриття провадження у справі через підсистему ЄСІТС "Електронний суд", а також про можливість надати до суду відзив на позовну заяву у визначений судом строк, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався без зазначення причин неподання відзиву.

Суд зазначає, що надання відзиву є правом відповідача. Відповідно до частини 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням викладеного суд вважає можливим розгляд та вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, які є достатніми та належними.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_2 (померлий чоловік позивачки) перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021р. у справі №520/10776/21 зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_2 пенсії на підставі оновленої довідки №45 від 25.03.2021р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Міжрегіональним центром гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_2 , із врахуванням визначених в ній розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення, з 01.04.2019р.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , було нараховано різницю в пенсії та внесено до Реєстру судових рішень, але суму доплати перерахованої пенсії за його життя не було виплачено.

За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з квітня 2019 року по лютий 2022 року, що підтверджується розрахунком на доплату пенсії за пенсійною справою пенсіонера ОСОБА_2 №ФХ 96869, копія якої міститься у матеріалах справи.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.02.2023р. серія НОМЕР_2 (а.с. 14).

З 03.02.2023р. виплату пенсії припинено у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не отримав суми доплати перерахованої пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021р. у справі №520/10776/21, яка була йому нарахована за життя.

ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 08.02.1979р. серії НОМЕР_3 (а.с.13).

Позивачка відповідно до вимог ч.1 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» звернулась із заявою від 17.11.2023р. до відповідача про виплату недоодержаної за життя ОСОБА_2 суми пенсії, яка нарахована на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021р. у справі №520/10776/21.

Листом від 09.07.2024р. №200-0203-8/125207 ГУ ПФУ в Харківській області, у відповідь на адвокатський запит від 05.07.2024р. щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 повідомило, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021р. у справі №520/10776/21 нараховано різницю в пенсії та внесено до Реєстру судових рішень.

Пенсійний орган зазначив, що до Реєстру в разі смерті стягувача вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або його серію та номер паспорту особи (осіб) яка має (які мають) право одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача. Відповідач вказував, що оскільки ОСОБА_1 не є стороною в судовому процесі по вказаній справі, вносити зміни до Реєстру підстави відсутні. Така інформація вноситься на підставі рішення суду про заміну стягувача.

Не погоджуючись із наведеним, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон № 2262-ХІІ).

Статтею 61 Закону № 2262-ХІІ визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За змістом частини 3 вказаної статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі по тексту - Закон України №1058-IV).

Приписами ст.52 Закону України №1058-IV визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. ч.1, 2, 3 ст.61 Закону №2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Приписами ст.1227 Цивільного кодексу України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя".

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі №200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч.1 ст.52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ч.1 ст.61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Отже, суд доходить висновку, що аналіз наведених норм в їх сукупності дає підстави для висновку, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч.1 ст.61 Закону №2262-XII.

Наведені у листі відповідача від 09.07.2024р. №200-0203-8/125207 відповідні доводи про необхідність заміни стягувача з виконання судового рішення, є помилковими, оскільки в даному випадку спірні відносини не передбачають переходу права вимоги від померлого пенсіонера до його спадкоємців.

Суд враховує правові позиції Верховного Суду щодо відсутності правових підстав для заміни стягувача у подібних правовідносинах, наведені в постановах від 06.04.2022 у справі №200/10136/20-а, від 09.06.2022 у справі №200/12094/18-а, від 16.05.2023 у справі №420/288/21.

В даному випадку сума пенсії, яка підлягала виплаті позивачці, є недоодержаною сумою пенсії її померлого чоловіка, тому підлягає виплаті його дружині ОСОБА_1 . Заміна сторони у виконавчому провадженні в даному випадку не є належним способом захисту прав позивачки.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів виплати пенсійним органом позивачці, або її померлому чоловіку недоотриманої пенсії у розмірі 126 355,30 грн., яка визначена у розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №ФХ 96869 (пенсіонер ОСОБА_2 )(а.с. 11).

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено (доказано) правомірності невиплати позивачці нарахованої, але не виплаченої за життя пенсії її чоловіка ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги в цілому є обґрунтованими.

Разом з тим, суд зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту його права шляхом стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої за життя пенсії її чоловіка є неналежним, оскільки на час нарахування суми були призначені до виплати ОСОБА_2 , а не позивачці.

Зазначене зумовлює відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, а також, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, вихід за межі заявлених позовних вимог з метою належного захисту прав позивача шляхом зобов`язання відповідача здійснити їй виплату нарахованої, але не виплаченої за життя пенсії її чоловіка ОСОБА_2 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 року по справі №520/10776/21, що відповідає меті належного поновлення прав позивачки та слугуватиме досягненню того, щоб виниклий між сторонами спір було остаточно вирішено.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову частково.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 9, 243-246, 291, 293, 295-296 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково, вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої за життя пенсії її чоловіка ОСОБА_2 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 року по справі №520/10776/21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату нарахованої, але не виплаченої за життя пенсії її чоловіка ОСОБА_2 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 року по справі №520/10776/21.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 484,48 (чотириста вісімдесят чотири гривні) 48 коп. Решту судових витрат залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров