Справа № 363/2523/25
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 363/2523/25 Суддя (судді) першої інстанції: Олійник С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

До Вишгородського районного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 08.05.2025 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» від ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав постанову про адміністративне правопорушення № 678 від 24.04.2025 року. Відповідно до змісту вказаної постанови, позивач, будучи військовозобов`язаним під час дії особливого періоду та проведення мобілізації, а саме о 09 год. 00 хв. 06.04.2025 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці №2996651 для уточнення даних, яка була направлена через АТ «Укрпошта» та протягом трьох днів не повідомив поважності причин неприбуття. Відтак, враховуючи, що за відміткою працівників Укрпошти ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання, він вважається таким, що був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не виконав покладений на нього обов`язок. З огляду на встановлені обставини у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказаною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500,00 грн., вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки з його боку не було факту не оновлення даних, а постанова не містить посилання на будь-які документи, на підставі яких можливо було зробити висновок про наявність або відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Зі змісту оскаржуваної постанови також неможливо встановити і які саме персональні дані не оновив позивач, які з цих даних містяться в державних реєстрах, а також до яких даних державний орган в особі відповідача не має доступу. Таким чином, відповідачем проігноровано примітку ст. 210 КУпАП, оскільки маючи можливість отримати інформацію про ОСОБА_1 , як військовозобов`язаного, який оновив свої облікові дані з інших відомчих реєстрів, станом на 06.04.2025 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 не було використано, що доводить відсутність всебічного та повного встановлення всіх обставин справи. Позивач зазначає, що він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , а отже відповідач володіє щодо останнього вичерпними обліковими даними. Крім того, про існування повістки №2996651 йому не було відомо, оскільки він її не отримував та сама постанова не містить доказів існування такої повістки та підтвердження того, що вона направлялася поштовим відправлення за безпосередньою адресою реєстрації позивача. Також, позивач наголосив і на тому, що розгляду справи про адміністративне правопорушення не було, оскільки він взагалі не знав, що у відповідача є намір притягнути його до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення не складався, а отже не було можливості скористатись правом на правову допомогу адвоката, ознайомитись з матеріалами справи, підготуватись до розгляду справи, заявити свої клопотання та подати заперечення. Отже, він взагалі не був проінформований про розгляд справи про адміністративне правопорушення, що підтверджує несвоєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи, за результатами якої винесено оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд першої інстанції скасувати постанову № 678 від 24.04.2025 року, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити, та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на його користь понесені судові витрати.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14.05.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

11.06.2025 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 просив відмовити.

В обґрунтування відзиву зазначив, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою №2996651 на 09 годину 06 квітня 2025 року, направленою Генеральним штабом Збройних Сил України в автоматичному режимі та надісланою через АТ «Укрпошта» за адресою задекларованого ним місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 . Вказана повістка прибула за місцем проживання ОСОБА_1 05 квітня 2025 року, але була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою та підписом уповноваженої особи АТ «Укрпошта» про те, що адресат відмовився від отримання. Відповідно до п.п. 2 п. 41 Постанови КМ України №560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації» день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення рахується належним підтвердження оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час розгляду справи 06 квітня 2025 року ОСОБА_1 не було надано жодних доказів, які спростовували б обставини його належного оповіщення. Відтак, під час розгляду справи було встановлено, що позивач будучи належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 не виконав покладений на нього обов`язок та не прибув до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Повістка на ім`я ОСОБА_1 була сформована та направлена Генеральним штабом Збройних Сил України для уточнення даних з приводу проходження ним військово-лікарської комісії. Щодо протоколу про адміністративне правопорушення зазначив, що винесення постанови без складання протоколу про адміністративне правопорушення не суперечить приписам ст. 258 КУпАП, за умови якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки підтвердних документів про отримання особою виклику. Таким чином, прийнята начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 постанова про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності повністю відповідає вимогам закону, ухвалена у межах компетенції начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставинах справи та з дотриманням вимог діючого на час вчинення правопорушення законодавства.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 липня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою апеляційну скаргу задовольнити посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.08.2025.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, із постанови № 678 від 24.04.2025 року встановлено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАІІ та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 25500,00 грн, у зв`язку з порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, яке виразилося в тому, що ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним про дату, місце та час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не з`явився у визначені в повістці дату, місце і час, не повідомив про причини неявки протягом 3 діб. (а.с. 9-10, 28)

Із повістки №2996651 встановлено, що 24.03.2025 направлена на ім`я ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 , метою виклику зазначено уточнення даних. (а.с. 29)

Із конверта надіслання повістки засобами поштового зв`язку, засвідчується, що поштове відправлення №449 надіслано ОСОБА_1 24.03.2025 на адресу АДРЕСА_1 . (а.с. 29).

Із опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 449 встановлено, що у вказаному поштовому відправленні містилася повістка №2996651 від 24.03.2025. (а.с. 29)

Відповідно до довідки Ф20 «про причини повернення поштового відправлення» від 05.04.2025, поштове відправлення №449, у якому містилася повістка № НОМЕР_1 від 24.03.2025, повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з відмовою адресата ОСОБА_1 від отримання. (а.с. 29)

Згідно з копією військово-облікового документу із додатку «Резерв+», ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , як військовозобов`язаний, звання солдат, ВОС 659, номер в реєстрі Оберіг 6, зафіксовано порушення ОСОБА_1 правил військового обліку, інформація щодо відстрочки від призову та проходження ВЛК відсутня. (а.с. 14)

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що у вказаній справі повістка на ім`я ОСОБА_1 вважається врученою працівниками пошти, оскільки проставлено відмітку «адресат відмовився». В розумінні п.41 Порядку, суд першої інстанції вважав, що позивач був належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 06.04.2025, оскільки вважається належним чином оповіщеним 05.04.2025.

Суд першої інстанції звернув увагу, що з наданих доказів достовірно встановлено, що повістка №2996651 була направлена на адресу задекларованого місця проживання ОСОБА_1 , лист доставлений поштовим оператором 05.04.2025 та повернутий відправнику з відміткою про відмову від отримання, позивач не з`явився до РТЦК 06.04.2025 та не повідомив про поважність причин неприбуття протягом трьох днів, постанова № 678 винесена у відповідності до положень ст. 258 КУпАП без складання протоколу, оскільки особа була належним чином повідомлена та не з`явилась, у матеріалах справи є докази автоматичного формування повістки Генеральним штабом ЗСУ та її обробки відповідно до Порядку, затвердженого КМУ.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що винесення постанови без виклику особи є правомірним згідно зі ст. 258 КУпАП та п. 41 Постанови КМУ № 560/2024, оскільки позивач був належним чином повідомлений, але без поважних причин не з`явився. Права позивача на захист не були порушені, оскільки на момент розгляду справи він був відсутній без поважних причин, що дало підстави для прийняття постанови без його участі, а також про правомірність прийняття 24.04.2025 постанови про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за фактом того, що він не з`явився для уточнення даних.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки:

- Відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та що дійсно йому направлялась саме повістка № 2996651 з вимогою прибути на 09.00 год 06.04.2025 року;

- ОСОБА_1 не був проінформований про розгляд справи про адміністративне правопорушення, що підтверджує несвоєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатами якої винесено оскаржувану постанову;

- Оскаржувана постанова не відповідає встановленій формі та вимогам до складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Між тим, суд зазначає, що обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

У свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому рахунку без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно із статтею 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 65 Конституції України, визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі по тексту - Закон № 3543-XII).

Згідно із частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістка керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до абзацу 7 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до частини першої пункту 2 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з частиною першою статті 210-1КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини третьої статті 210-1КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у спірному випадку полягає у неявці за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, це правопорушення є одноактним, вичерпується фактом неприбуття до певного місця у визначені дату та час.

Порядок перевірки військово-облікових документів та вручення військовозобов`язаним повісток в особливий період регулюється «Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який затверджений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 (далі - Порядок).

У п. 41 Порядку зазначено, що резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відтак, зазначеним Порядком врегульований порядок оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до вимог якого у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, день проставлення відмітки про відмову від отримати повістку вважається днем отримання такого поштового відправлення (повістки).

Крім цього, суд зазначає, що Постановою КМУ №1147від 08.10.2024 «Про внесення змін до Правил надання послуг поштового зв`язку» внесено зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку.

Згідно з п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 15.03.2009, передбачено, зокрема, що «Рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП, встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-2 КУпАП).

Пунктом 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу підчас мобілізації, на особливий період, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі - Порядок), встановлено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Централізований друк повісток, які сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та направлення їх військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку здійснюються Міноборони або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі), на підставі відповідних договорів, укладених між Міноборони, призначеним оператором поштового зв`язку та/або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі).

Відповідно до п. 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З наявних у матеріалах справи інформації вбачається, що ОСОБА_1 уточнив свої персональні дані через електронний кабінет 12.01.2025. Місцем проживання зазначив АДРЕСА_1 .

Із повістки № 2996651 сформовано за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді він-коду із відповідною інформацією.

Повістка була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за № 449 з описом вкладення на адресу місця проживання, зазначену ОСОБА_1 під час уточнення облікових даних АДРЕСА_1 .

Із копії конверту та довідки про причини повернення/досилання слідує, що поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою «адресат відмовився».

У вказаній справі повістка на ім`я ОСОБА_1 вважається належним чином врученою працівниками пошти, оскільки проставлено відмітку «адресат відмовився».

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що в розумінні п.41 Порядку, ОСОБА_1 був належним чином оповіщеним про виклик до ТЦК та СП для розгляду адміністративних матеріалів, адже не отримання повістки та не повідомлення особи яка притягається до адміністративної відповідальності про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1, це різні правові механізми які мають різні правові наслідки.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про розгляд справи про адміністративне правопорушення 24.04.2025, що підтверджує не сповіщення про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не повідомлено позивача за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопрушення, що свідчить про порушення положень ст. 2772 КУпАП.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що вказані обставни неповідомленння ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення не заперечувались представником ІНФОРМАЦІЯ_1 у судовому засіданні, про причини ненадсилання сповіщення на розгляд справи про адміністративне правопорушення, не повідомив.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність прийняття 24.04.2025 постанови про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за фактом того, що він не з`явився для уточнення даних, а також, що винесення постанови без виклику особи є правомірним згідно зі ст. 258 КУпАП та п. 41 Постанови КМУ № 560/2024, оскільки ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, що є процедурним порушенням та позбавило його права на участь у розгляді справи та можливого надання пояснень чи документів, що спростовують порушення правил обліку.

Колегія суддів констатує, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, а отже, не мав можливості ознайомитись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, підготуватись до розгляду справи, а також скористатись правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

Представником ІНФОРМАЦІЯ_3 не надано доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення 24.04.2025.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Таким чином колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомлено ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи відносно нього, і таким чином позивача позбавлено його конституційного права на захист, а несвоєчасне повідомлення ТЦК та СП особи про дату розгляду справи, є самостійною та достатньою підставою для скасування постанови про застосування адміністративного стягнення із закриттям провадження у справі.

Суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, дійшов необґрунтованого та помилкового висновку про те, що викладені позивачем аргументи є необґрунтованими та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, вимоги апелянта є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з підстав, викладених вище у контексті порушення процедури розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

У відповідності до ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю та ухвалює нове судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з недодержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 286, 272, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 липня 2025 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (вчинення правопорушення в особливий період) № 678 від 24 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500,00 грн., провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко