Справа № 758/12263/24
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Подільського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції №1 Краматорського району Управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Відділу поліції №1 Краматорського району Управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову сержанта поліції Відділення поліції № 1 Краматорського району Управління поліції ГУНП в Донецькій області (м. Дружківка) Максименка М.О. серії ЕНА № 3001549 від 07.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена з грубим порушенням процесуального законодавства. Вказує, що він діяв у межах крайньої необхідності, а сержант поліції Відділення поліції № 1 Краматорського району Управління поліції ГУНП в Донецькій області (м. Дружківка) є неналежним суб`єктом для притягнення його до відповідальності, оскільки керування транспортним засобом відбувалось під час виконання ним 07.09.2024, як військовослужбовцем Збройних Сил України, бойового завдання по доставці гарячого харчування в підпорядковані підрозділи військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , відповідно до бойового розпорядження командира 244 об ТрО № 445Адск від 01.09.2024. Зазначив, що перебував у цивільній формі одягу та на транспортному засобі Ford TRANSIT Courier, д.н.з. « НОМЕР_3 », без ознак приналежності до Збройних Сил України, відповідно до вимоги командира військової частини НОМЕР_4 від 18.04.2024 № 1661/6849. При цьому вказує, що для виконання розпорядження «прихованого переміщення військ» зазначений вище транспортний засіб використовує номерні знаки Донецької області - « НОМЕР_5 ». На підтвердження зазначеного позивачем додано до позовної заяви копію військового квитка, посвідчення учасника бойових дій та довідку командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 № 1686/3343 від 12.09.2024.

Ухвалою суду від 27.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02.12.2024 від представника Головного управління Національної поліції в Донецькій області Мельникова С.Є. надійшло клопотання про залучення співвідповідача, в якому він просить залучити його в якості співвідповідача.

Ухвалою суду від 03.12.2024 суд перейшов з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами до розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представником позивача адвокатом Кушніром Б.С. подано заяву, в якій він зазначив, що не заперечує щодо залучення Головного управління Національної поліції в Донецькій області в якості співвідповідача.

Ухвалою суду від 17.01.2025 клопотання представника Головного управління Національної поліції в Донецькій області задоволено та залучено його до участі у справі в якості співвідповідача.

21.03.2025 представником Головного управління Національної поліції в Донецькій області надано відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що оскаржувана постанова винесена правомірно, а факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами. З огляду на наведене просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу поліції № 1 Краматорського району Управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено.

Скасовано постанову серії ЕНА № 3001549 від 07.09.2024, винесену сержантом поліції Відділення поліції № 1 Краматорського району Управління поліції ГУНП в Донецькій області (м. Дружківка) Максименком М.О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 190 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП закрито.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Національної поліції в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою апеляційну скаргу задовольнити посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.08.2025.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Донецькій області не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою серії ЕНА № 3001549 від 07.09.2024, складеною сержантом поліції Відділення поліції № 1 Краматорського району Управління поліції ГУНП в Донецькій області (м. Дружківка) Максименком Максимом Олександровичем, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 190 грн.

Відповідно до змісту зазначеної постанови, 07.09.2024 ОСОБА_1 керував по вулиці Віталія Пилипенка (Енгельса) у м. Дружківка Донецької області автомобілем FORD TRANSIT з номерним знаком « НОМЕР_5 », який не належить даному транспортному засобу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121-3 КУпАП.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що відповідно до наданої позивачем довідки командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 № 1686/3343 від 12.09.2024, позивач ОСОБА_1 07.09.2024 виконував бойове завдання по доставці гарячого харчування в підпорядковані підрозділи, перебував у цивільній формі одягу та на транспортному засобі Ford TRANSIT Courier д.н.з. « НОМЕР_3 » без ознак приналежності до Збройних Сил України, в межах виконання розпорядження про приховане переміщення військ Збройних Сил України.

Належним суб`єктом для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, є Військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Суд першої інстанції звернув увагу, що на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладається тягар доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідачем не було вжито належних заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що викладені позивачем аргументи є обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити, справу про адміністративне правопорушення закрити, на підставі ч. 4 ст. 247 КупАП.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки:

- Позивач перебував у цивільному одязі та керував цивільним автомобілем із цивільним державним номерним знаком (зазначені обставини підтверджуються у позовній заяві), що вказує на те, що він не виконував службові обов`язки в момент зупинки, а отже, підлягав загальним правилам дорожнього руху та адміністративної відповідальності, передбаченим законодавством. Окремо слід зауважити, що позивачем не було повідовлено співробітникам поліції про те, що останній є військовослужбовцем Збройних Сил України;

- Довідка командира військової частини НОМЕР_1 (яка долучена позивачем до позовної заяви) видана 12.09.2024, тобто вже після настання оскаржуваних обставин.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 7, 8 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП, передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог частини першої статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, серед іншого, про порушення правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена частиною першою статті 121-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами.

Норма частини третьої статті 15 КУпАП, дублює пункт 6 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 та встановлює, що при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів ЗСУ або інших утворених відповідно до законів України військових формувань - військовослужбовцями строкової служби, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У цих випадках поліцейські передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

У свою чергу, стаття 235-1 КУпАП, закріплює, що Військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядає справи про вчинені правопорушення водіями військових транспортних засобів - військовослужбовцями.

Колегія суддів апеляційної інстанції, погоджується з висновками суду першої інстанції, що належним суб`єктом для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченої ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, є Військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач повинен був з`ясувати, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладається тягар доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо доводів апелянта про те, що довідка командира військової частини НОМЕР_1 (яка долучена позивачем до позовної заяви) видана 12.09.2024, тобто вже після настання оскаржуваних обставин, то колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що із наданої позивачем довідки командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 № 1686/3343 вбачається, що позивач ОСОБА_1 07.09.2024 виконував бойове завдання по доставці гарячого харчування в підпорядковані підрозділи, перебував у цивільній формі одягу та на транспортному засобі Ford TRANSIT Courier д.н.з. « НОМЕР_3 » без ознак приналежності до Збройних Сил України, в межах виконання розпорядження про приховане переміщення військ Збройних Сил України, а тому доводи апелянта у цій частині не підлягають задоволенню.

Разом з тим коглегія суддів вважає, що з урахуванням приписів ст. 18 КУпАП, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведені вище норми, відповідачем не було вжито належних заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи передбачених ст. 280 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, дійшов цілком обґрунтованого та правильного висновку про те, що викладені позивачем аргументи є обґрунтованими підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому позов слід задовольнити, справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч. 4 ст. 247 КупАП.

За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 273, 286, 315, 316 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 10 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко