Справа № 520/6812/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 р. Справа № 520/6812/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 03.06.25 по справі № 520/6812/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по виплаті з 01.03.2025 року щомісячної пенсії ОСОБА_1 з її обмеженням максимальним розміром та з пониженням її виплати з суми 50515,51 грн. до суми 49015,51 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 починаючи з 01.03.2025 року щомісячну пенсію з урахуванням усіх її складових частин, надбавок, підвищень, індексації та інших доплат у повному обсязі, а саме в сумі 50515,51 грн., з урахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, вчинено протиправні дії, які полягають у протиправному застосуванні обмеження розміру пенсії максимальним розміром.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по виплаті з 01.03.2025 року щомісячної пенсії ОСОБА_1 з її обмеженням максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 починаючи з 01.03.2025 року щомісячну пенсію з урахуванням усіх її складових частин, надбавок, підвищень, індексації та інших доплат у повному обсязі, з урахуванням вже виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що станом на 01.01.2025 підсумок пенсії (з надбаками): 49015,51 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 36159,41 грн, пониженнясуми 49015,51 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 - 31288,20 грн. Станом на 01.03.2025 підсумок пенсії (з надбавками) 50515,51 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 49015,51 грн, пониження суми 49015,15 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 - 31288 грн. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 у справі №520/23675/24 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами установленими для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2016, з 01.12.2019, з 01.07.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023 та з 01.03.2024, з урахуванням вже виплачених сум. У подальшому, у зв`язку із проведенням перерахунків згідно змін в законодавстві, пенсія нараховується з урахуванням зафіксованого максимального розміру. Як визначено статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", її норми діють у 2025 році в період воєнного стану, тобто затосовуються до всіх пенсій, призначених (перерахованих) за спеціальними законоами, виплата яких здійснюється у 2025 році, чим забезпечується недопущення дискримінації осіб залежно від дати призначення їм пенсій, а також пропорційності зміни правового регулювання для забезпечення життєво ажливих інтересів суспільства держави. Враховуючи, що стаття 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та постанова №1 є чинними і неконституційними не визнавались, а отже є обов`язковими до застосування, Головне управління діяло відповідно до вимог ст. 19 Конституції України. Так з метою забезпечення справедливого балансу інтересів отримувачів пенсій і з урахуванням того, що держава має забезпечити виплату пенсій у розмірах, визначених законодавством, тим особам, для яких пенсія є основним джерелом доходів, статею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" у 2025 році на період воєнного стану передбачено застосування коефіцієнтів до пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до спеціальних законів (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших допла до пенсії, встановлени законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (23610 грн). Реалізація такої норми забезпечить скорочення дисбалансу в розмірах пенсій (мінімальний розмір пенсії на 01.01.2025 - 2361 грн, розмір пенсій, перерахованих на виконання рішень судів, - від 23610 грн до понад 200 тис. грн), що дасть змогу забезпечити соціальний захист найбільш вразливих верств населення, пенсія яких є єдиним джерелом для існування.

Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 у справі №520/6812/25 змінити, доповнивши його резолютивну частину абзацом наступного змісту: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по зменшенню з 01.03.2025 обчислення розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 з суми 50515,51 грн до суми 49015,51 грн. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 у справі №520/6812/25 залишити без змін.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач отримує пенсію за вислугу років що не заперечується сторонами у справі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 у справі №520/23657/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у відмові в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 02.06.2021 №100/27353 (вих.№33/41-566). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.12.2019 року, виходячи з розміру 90% основних та додаткових видів грошового забезпечення, визначених в довідці Державної установи "Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 02.06.2021 №100/27353 (вих.№33/41-566), з урахуванням раніше проведених виплат. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" в належному розмірі з 01.07.2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб", починаючи з 01.07.2021. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні з 01.01.2016, з 01.12.2019, з 01.07.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023 та з 01.03.2024 виплати пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами установленими для осіб, які втратили працездатність. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами установленими для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2016, з 01.12.2019, з 01.07.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023 та з 01.03.2024, та з урахуванням вже виплачених сум. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання вищевказаного рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу.

09 січня 2025 позивач звернувся до відповідача із зверненням.

Листом від 20.01.2025 №1926-763/Р-03/8-2000/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило ОСОБА_1 , що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 у справі №520/23657/24, з 01.01.2016 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії. Розмір пенсії після перерахунку на виконання рішення суду становить 49015,51 грн. Виплату різниці в пенсії, нараховану на виконання рішення суду з 01.01.2016 по 31.01.2025 буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України. З 01.02.2025 пенсія виплачуватиметься з урахуванням рішення суду та ст. 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 №4059-IX та постанови Кабінету Міністрів України "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" від 03.01.2025 №1 у розмірі 31288,20 грн.

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по виплаті з 01.03.2025 року щомісячної пенсії ОСОБА_1 з її обмеженням максимальним розміром та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 починаючи з 01.03.2025 року щомісячну пенсію з урахуванням усіх її складових частин, надбавок, підвищень, індексації та інших доплат у повному обсязі, з урахуванням вже виплачених сум.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Механізм обчислення пенсій особам відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ здійснюється відповідно до статті 43 вказаного Закону.

Відповідно до Закону України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" викладено частину 5 статті 43 Закону №2262-ХІІ в наступній редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

В той же час, пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону установлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Законом України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину п`яту статті 43 Закону №2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії, а саме щодо обмеження максимального розміру пенсій в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 розміром 10740 гривень, застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу I Закону України від 12.04.2016 №1080-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей" статтю 43 Закону №2262-ХІІ після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно пункту 2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Свої висновки Конституційний Суд України обґрунтував тим, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ зі змінами, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, тобто, з 20.12.2016.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17.

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри "у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, в редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №1774-VIII), який набрав чинності з 01.01.2017, передбачає, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому, Законом №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, норми частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ не відновлені, хоча й були фактично внесені зміни стосовно продовження періоду тимчасового обмеження максимального розміру пенсії.

Крім того, суд зауважує, що передбачені статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" обмеження пенсій максимальним розміром, що не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, введені в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI, який набрав чинності в даній частині з 01.10.2011.

Відповідно до Закону №3668-VI, в редакції Закону №911-VIII, визначено, що максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону №2262-ХІІ не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Надаючи тлумачення наведеним нормам Закону №3668-VI, статті 43 Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 справа №400/2085/19 вказав, що положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.

За висновком Верховного Суду, оскільки норми Закону №3668-VI та Закону №2262-XII неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, відповідні положення цих законів України "явно суперечать один одному".

Аналізуючи рішення Європейського суду з прав людини в справі "Щокін проти України" від 14.10.2010, заяви №23759/03 та №37943/06, правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 06.11.2018 у справі №812/292/18 та від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18 щодо необхідності трактування норм законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, на користь особи, Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 справа №400/2085/19 висловив правову позицію, за якою застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI, тому обмеження органом Пенсійного фонду України максимального розміру пенсії особі, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вчинено протиправні дії, які полягають у нарахуванні та виплаті позивачу пенсії з обмеженням її максимальним розміром.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по виплаті з 01.03.2025 року щомісячної пенсії ОСОБА_1 з її обмеженням максимальним розміром та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 починаючи з 01.03.2025 року щомісячну пенсію з урахуванням усіх її складових частин, надбавок, підвищень, індексації та інших доплат у повному обсязі, з урахуванням вже виплачених сум.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати позивачу пенсію без обмеження максимального розміру, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про її передчасність та відстуність підстав для задоволення, оскільки обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Вказаного матеріали справи не містять.

Позовні вимоги в частині виплати пенсії позивачу в сумі 50515,51 грн, задоволенню не підлягають через наступне.

Відповідно до п. 3 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, основними завданнями управління Фонду є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV передбачено, що Пенсійний фонд є органом який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів11.03.1980 на 316-й нараді вбачається, що під дискреційним повноваженням слід розумітиповноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певноюсвободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимихрішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владнихповноважень на відповідність закріпленим частиною другою ст. 2 КАС України критеріям, невтручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевіркиза названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні 6 ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимогзаконодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевогосамоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

З урахуванням наведеного, згідно із пенсійним законодавством України обрахунок сум по виплаті пенсії, про призначення (перерахунок) або про відмову та визначення її розміру відноситься виключно до компетенції Пенсійного фонду.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога в частині виплатити пенсію позивачу в сумі 50515,51 грн належить до дискреційних повноважень відповідача, а відтак задоволенню не підлягає.

Стосовно прохальної частини відзиву на апеляційну скаргу позивача про зміну рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 у справі №520/6812/25 шляхом доповнення його резолютивної частини абзацом "Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по зменшенню з 01.03.2025 обчислення розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 з суми 50515,51 грн до суми 49015,51 грн.", колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ст. 304 КАС України визначено, що учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відзив на апеляційну скаргу має містити, зокрема, обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Тобто за своєю суттю відзив є незгодою з вимогами та обгрунтуванням апеляційної скарги щодо оскарження рішення суду першої інстанції, з яким не погоджується одна із сторін у справі.

Разом із тим, відзив на апеляційну скаргу не передбачає наявності процесуального права на вимоги щодо зміни рішення суду першої інстанції.

Отже, у разі непогодження позивачем із рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 позивач не був обмежений у своєму праві звернутись до суду апеляційної інстанції щодо оскарження вказаного рішення, проте таким правом ОСОБА_1 не скористався.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 по справі № 520/6812/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.А. Калиновський В.Б. Русанова