Справа № 766/1232/25
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 766/1232/25

Головуючий в 1 інстанції: Рядча Т.І. Дата і місце ухвалення: 09.04.2025р., м.Херсон
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Гудзікевич Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15 січня 2025 року №1/1/191, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірною постановою його незаконно притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП з посиланням на те, що ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним повісткою про необхідність явки 27.12.2024р. до ТЦК, на вказаний виклик не з`явився, а також в умовах особливого періоду не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Закону України від 11.04.2024р. №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у районному (міському) ТЦК та СП. Позивач зазначав, що при прийнятті спірної постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 не враховано примітки до статті 210 КУпАП, яка звільняє особу від відповідальності за ст.ст.210, 210-1 цього Кодексу за порушення законодавства про мобілізацію у випадку, якщо стосовно відповідної особи існує можливість отримання будь-якої частини персональних даних з інших реєстрів. Позивач стверджував, що інформацію, яку він не обновив, відповідач повинен отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 09.04.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення його позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача на порушення процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме: відповідачем не було додано жодного документу, який підтверджує факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення; копію протоколу не підписано уповноваженою особою; в протоколі не зазначено коли саме відбудеться розгляд адміністративної справи, чим позбавлено ОСОБА_1 права скористатися правовою допомогою, надати пояснення тощо.

Також, апелянт посилається на те, що з 18.05.2024р. Президент України не видавав наказ про оголошення мобілізації, а тому у ОСОБА_1 не виникло обов`язку уточнення персональних даних протягом 60 днів.

Посилається апелянт і на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою не здійснення ІНФОРМАЦІЯ_3 всього спектру можливостей інформаційно-комунікаційних систем, реєстрів (у тому числі публічних), баз даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. На виконання ч.2 ст.77 КАС України відповідач не довів належними та допустимими доказами того, що відсутня інформація стосовно ОСОБА_1 не може бути отримана з інших джерел та органів, а наявна лише у позивача.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що саме по собі не з`явлення за повісткою не тягне настання адміністративної відповідальності, що прямо випливає з примітки до ст.210 КУпАП.

ІНФОРМАЦІЯ_4 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач зазначає, що згідно протоколу від 15.01.2025р. ОСОБА_1 вчинив два самостійних правопорушення: не з`явився без поважних причин на виклик ІНФОРМАЦІЯ_3 ; не уточнив у термін до 16.07.2024р. свої військово-облікові дані. Протокол містить пояснення позивача, який не мав поважних причин для невиконання покладених на нього обов`язків, як військовозобов`язаного. При цьому, у протоколі, який підписано ОСОБА_1 , було зазначено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. ІНФОРМАЦІЯ_5 стверджує, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення від 15.01.2025р. №1/1/191 винесено ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2025р. начальником відділення обліку мобілізаційної роботи заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , майором ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , складено протокол №І/1/191 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу гр. ОСОБА_1 , будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив наступні порушення законодавства про оборону:

- в порушення вимог абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в умовах особливого періоду, будучи належним чином оповіщений повісткою про необхідність явки 27.12.2024р. до ТЦК, на вказаний виклик не з`явився і продовжував використовувати свій час на власний розсуд, в зв`язку з чим був оголошений в розшук, доки 15.01.2025р. був доставлений національною поліцією до ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- в порушення вимог абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз.7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 11.04.2024р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» в умовах особливого періоду не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Закону України від 11.04.2024р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», тобто в період з 18.05.2024р. по 16.07.2024р. свої персональні (адрес проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, інші персональні дані) через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки,

чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Адміністративне правопорушення виявлено 15.01.2025р.

У протоколі зазначено, що гр. ОСОБА_1 роз`яснено положення ст.63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16.00 год. 15.01.2025р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Вказаний протокол підписано ОСОБА_1 , де останній зазначив, що не звертався за повісткою тому, що був зайнятий на роботі; дані не оновлював, бо втратив військовий квиток.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення 15.01.2025р. тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , підполковником ОСОБА_3 винесено постанову №1/1/191 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Мотивувальна частина вказаної постанови дублює зміст обставин вчинення позивачем правопорушення, відображених в протоколі №І/1/191 від 15.01.2025р. Додатково зазначено, що вчинення ОСОБА_1 порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, підтверджується даними реєстру «Оберіг», повісткою №9570, рапортом працівників поліції та протоколом від 15.01.2025р.

Копію постанови №1/1/191 ОСОБА_1 отримав 15.01.2025р., що засвідчив своїм підписом про отримання.

Не погоджуючись з правомірністю постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15.01.2025р. №1/1/191 ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Суд встановив, що позивач у встановлені законом строки та способи свої військо-облікові дані не уточнив, а також не з`явився 27.12.2024р. по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення своїх персональних даних, яку він отримав 26.12.2024р. особисто під підпис. Суд не прийняв до уваги посилання позивача на те, що постанова про вчинення адміністративного правопорушення не містить підпису уповноваженої особи, зазначивши, що представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, до якого долучено постанову №І/1/191 від 15.01.2025р., яка містить всі необхідні реквізити.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відмову в їх задоволенні виходячи з наступного.

Відповідно до ст.235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 210-1 КпАП України встановлено, що адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно ч.3 ст.210-1 КпАП України вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Згідно абз.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває і досі.

Законом України №2105-IX від 03.03.2022р. затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», яким оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і на даний час.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Таким чином, відповідно ч.3 ст.22 Закону всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абзаців 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі ЗСУ, у запасі СБУ, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Частина 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону №3633-IX від 11.04.2024р., який набув чинності 18.05.2024р.

Так, абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Вказаний обов`язок визначено також пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022р. №1487.

Отже, зазначені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані у період з 18.05.2024р. по 16.07.2024р. (включно), а саме:

шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання;

шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг;

через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Сторонами у справі не заперечується, що ОСОБА_1 у встановлений абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» строк, не уточнив свої персональні дані, тобто не виконав обов`язку, передбаченого ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також не прибув 27.12.2024р. до ТЦК за повісткою.

Приміткою статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210,210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак, примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосована в цьому випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

При цьому, починаючи з 17.07.2024р. невчинення позивачем дій, які він повинен був вчинити у визначений законом строк, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП.

Аналізуючи обставини справи та досліджені матеріали, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що відповідачем не було зазначено жодного документу, який підтверджує факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, оскільки у спірній постанові чітко зазначено, що вчинення ОСОБА_1 порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, підтверджується даними реєстру «Оберіг», повісткою №9570, рапортом працівників поліції та протоколом від 15.01.2025р.

До того ж, як зазначено у протоколі та постанові №І/1/191 від 15.01.2025р., ОСОБА_1 визнав факт вчинення ним порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Апелянт стверджує, що в протоколі не зазначено коли саме відбудеться розгляд адміністративної справи, чим позбавлено ОСОБА_1 права скористатися правовою допомогою, надати пояснення тощо.

Такі твердження апелянта колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у протоколі зазначено, що гр. ОСОБА_1 роз`яснено положення ст.63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 16.00 год. 15.01.2025р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Вказаний протокол підписано ОСОБА_1 без зауважень та 15.01.2025р. ним отримано копію постанови №І/1/191 від 15.01.2025р., що також завірено підписом позивача.

З вказаного слідує, що позивач у встановленому порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Дослідивши зміст спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення від 15 січня 2025 року №1/1/191 колегія суддів встановила, що вона відповідає вимогам статті 283 КУпАП, складена та підписана уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 09.04.2025р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Стаття 272 КАС України встановлює особливості оскарження даної категорії справ та встановлює, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 серпня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук