Справа № 440/5961/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/5961/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

Стислий зміст позовних вимог.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просять:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо фактичного не розгляду заяв від 10 березня 2025 року про виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди, належні нашому синові - солдату ОСОБА_3 , який під час захисту Вітчизни зник безвісти 19.04.2023 року, а також щодо не розгляду заяв від 19 березня 2025 року про надання довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески сина - солдата ОСОБА_3 , про надання копії наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.02.2025 року № 133 щодо припинення нарахування та виплати грошового забезпечення сина - солдата та про надання виписки з наказу про виключення з особового складу солдата, помічника гранатометника першого відділення, третього взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 ,

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути по суті заяви від 10 березня 2025 року про виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди, належні синові - солдату ОСОБА_3 , який під час захисту Вітчизни зник безвісти 19.04.2023 року, провести відповідні нарахування та розпочати відповідні виплати,

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути по суті заяви від 19 березня 2025 року про надання довідки про нараховані суми грошового забезпечення і про сплачені страхові внески сина - солдата ОСОБА_3 , про надання копії наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.02.2025 року № 133 щодо припинення нарахування та виплати грошового забезпечення сина - солдата та про надання виписки з наказу про виключення з особового складу солдата, помічника гранатометника першого відділення, третього взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , поклавши зобов`язання на відповідача видати позивачам згадані копії наказів та витяги з них.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що всупереч чинного законодавства України, яким передбачено право позивачів на отримання грошового забезпечення сина військовослужбовця, якого за рішенням суду визнано безвісно відсутнім, та всупереч положенням Закону України "Про звернення громадян" та Закону України "Про інформацію" відповідні виплати відповідачем на користь позивачів не проводяться, а витребувана інформація у вигляді довідки, копії наказу та витягу з наказу останнім не надані до цього часу, чим порушено їх права.

Стислий зміст заперечень відповідача.

У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Свою позицію мотивував посиланням на те, що відповідно до сповіщення сім`ї №90 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_3 зник безвісти 19.04.2023 під час виконання бойового завдання. Батько зниклого безвісти солдата ОСОБА_3 неодноразово звертався із заявами в тому числі і до Президента України щодо виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців зниклих безвісти та йому було роз`яснено, що виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців зниклих безвісти здійснюються відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісти відсутніх, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України 30.11.2016 №884. Так, відповідно до пункту 7 (Порядку) виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представником (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства-незалежно від їх віку ), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Солдат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 мав сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебував і перебуває на його утриманні. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, грошове забезпечення військовослужбовця здійснюють особам, які перебувають на утриманні (члени сім`ї, які повністю залежні від військового / військової). Потім батькам (в разі відсутності дружини/чоловіка та дітей). Так, як батьки військовослужбовця не надали підтверджуючих документів, що були на утриманні свого сина солдата ОСОБА_3 , то його грошове забезпечення перераховувалось на утримання його сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , законному представнику неповнолітнього його матері ОСОБА_5 (до розлучення ОСОБА_6 ), який був і є на утриманні військовослужбовця. Кабінет Міністрів України постановою від 15.04.2025 №449 затвердив новий Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, бо зниклих безвісти" де військові можуть залишити розпорядження про отримувачів їхнього грошового забезпечення. Якщо розпорядження немає, як у нашому випадку, то 50% виплат розподіляється рівними частками між членами сім`ї зниклого безвісти першої черги: 1) дружиною (чоловіком); 2) законними представниками неповнолітніх дітей; 3) дітьми з інвалідністю з дитинства або їхніми представниками; 4) батьками військовослужбовця (за умови, що вони не позбавлені батьківських прав і не отримують аліменти). 10.03.2025 за вх.№ Ж-26 та вх.№ 27 надійшли заяви від батька ОСОБА_1 та матері ОСОБА_2 зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо виплати батькам його грошового забезпечення та додаткової винагороди на особовий рахунок відкритий у відділенні АТ КБ "Приватбанку". 09.04.2025 було надано на адресу, зазначену у заяві, відповідь та повідомлено заявнику, що 28.03.2025 за вих.№10/2924 був направлений до Солом`янського районного суду м. Києва запит з метою отримання завіреної копії рішення суду, яке набрало законної по справі 760/14934/24 щодо визнання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 особою безвісно відсутньою, з метою подальшого виключення його зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, було зазначено, що в зв`язку з наявністю рішення Солом`янського районного суду м. Києва, яке набрало законної сили 07.01.2025, виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди членам сім`ї зниклого безвісти здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовців із списків особового складу військової частини (установи, організації). 19.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою, додав копію рішення Солом`янського районного суду м. Києва та просив в заяві надати витяг з наказу про виключення із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 . 18.04.2025 за вих.№10/3460 надано відповідь гр. ОСОБА_1 та повідомлено, що 15.04.2025 за вих.№10/3318 було направлено подання до ІНФОРМАЦІЯ_6 про виключення зі списків особового складу Збройних Сил України солдата ОСОБА_3 в зв`язку з визнанням його безвісно відсутнім військовослужбовцем для подальшої подачі до вищого штабу.

Заяви, клопотання учасників справи.

Позивачі у позовній заяві заявили клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 06.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 440/5961/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем наданий суду відзив разом із доказами на виконання ухвали суду.

Ухвалою суду від 04.07.2025 витребувані додаткові докази від відповідача щодо виключення сина позивачів із списків особового складу відповідача; докази нарахування грошового забезпечення сину позивачів у 2025 році.

Відповідачем ухвала суду не виконана в обсязі надання доказів, які витребував суд.

Ухвалою суду від 15.07.2025 витребувані додаткові докази від ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо виключення сина позивачів із списків особового складу відповідача; докази нарахування грошового забезпечення сину позивачів у 2025 році.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ухвалу суду не виконав в обсязі надання доказів, які витребував суд.

Ухвалою суду від 11.08.2025 витребувані додаткові докази від ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо виключення сина позивачів із списків особового складу відповідача; докази нарахування грошового забезпечення сину позивачів у 2025 році.

20.08.2025 ІНФОРМАЦІЯ_8 ухвалу суду виконав, докази надав.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши заяви по суті справи та наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються відповідно батьком та матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 01.05.2022 №97 солдата ОСОБА_3 призвано на військову службу та зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , на всі види забезпечення та призначено стрільцем відділення охорони №2 взводу охорони №4 роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_9 .

24.04.2023 сповіщенням сім`ї №90/1 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сповіщено проте, що їх син солдат ОСОБА_3 1996 року народження зник безвісті 19.04.2023 під час штурмових дій противника в лісу "Серебрянське лісництво" н.п. Діброва Луганської області.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.05.2023 №309А "Про результати службового розслідування за фактом встановлення безвісти зниклого військовослужбовця солдата ОСОБА_3 " службовим розслідуванням встановлено, що 19.04.2023 солдат ОСОБА_3 , стрілець - помічник гранатометника першого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , відряджений до військової частини НОМЕР_2 , а саме, на позиціях "Тракторист" в районі населеного пункту Діброва Луганської області під час штурмових дій противника, а саме, артилерійського обстрілу та вірогідної роботи снайпера зник безвісти. Відповідно до витягу із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 інв.№7т/ОКП від 16.02.2023 солдат ОСОБА_3 зник безвісти в результаті артилерійського обстрілу. З пояснення військовослужбовців, які виходили з позицій в районі населеного пункту Діброва, Луганської області причиною зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 є його ймовірне поранення в результаті вірогідної роботи снайпера противника. Внаслідок штурмових дій противником позиції "Тракторист" переміщення на більш вигідну позицію з метою зайняття оборони та здійснити евакуацію тіла було неможливо через щільний ворожий обстріл.

Згідно із рішенням Соломянського районного суду міста Києва від 06.12.2024 у справі №760/14934/24, провадження 2-о/760/477/24 заяву ОСОБА_1 задоволено та визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , безвісно відсутнім.

18.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою, в якій, серед іншого, просив частину грошового забезпечення сина ОСОБА_3 виплачувати його батькам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Листом від 05.03.2025 №2/2160 ІНФОРМАЦІЯ_10 у відповідь на вищевказану заяву повідомив, що враховуючи наявну копію рішення Солом`янського районного суду міста Києва в справі №760/14934/24 щодо визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім, ІНФОРМАЦІЯ_11 направлено запит від 18.02.2025 №981/10/205/1 до Солом`янського районного суду міста Києва щодо надання завіреної у встановленому порядку копії рішення суду по справі №760/14934/24. Після отримання такого рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_10 буде зобов`язаний виключити зі списків особового складу ОСОБА_3 з дати набуття законної сили рішенням суду. Отже, відповідні нарахування та виплати грошового забезпечення будуть здійснені до дати набуття законної сили рішення суду. Станом на 05.03.2025 нарахування та виплата грошового забезпечення ОСОБА_3 призупинена відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.02.2025 №133 та буде здійснена (по дату виключення зі списків особового складу) після надходження оригіналу витягу вищезазначеного рішення суду.

10.03.2025 за вх.№Ж-26 та вх.№Ж-27 до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли заяви від батька ОСОБА_1 та матері ОСОБА_2 зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо виплати батькам його грошового забезпечення та додаткової винагороди на особовий рахунок відкритий у відділенні АТ КБ "Приватбанку".

У відповідь на вищевказані заяви листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.04.2025 №2/3193 заявників було повідомлено, що 28.03.2025 за вих.№10/2924 був направлений до Солом`янського районного суду м. Києва запит з метою отримання завіреної копії рішення суду, яке набрало законної по справі 760/14934/24 щодо визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особою безвісно відсутньою, з метою подальшого виключення його зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також було зазначено, що в зв`язку з наявністю рішення Солом`янського районного суду м. Києва яке набрало законної сили 07.01.2025, виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди членам сім`ї зниклого безвісти здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовців із списків особового складу військової частини (установи, організації).

19.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою, до якої додав копію рішення Солом`янського районного суду м. Києва, та просив надати витяг з наказу про виключення ОСОБА_3 із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також 19.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою, в якій просив надати копію наказу від 26.02.2025 №133.

ІНФОРМАЦІЯ_10 18.04.2025 за вих.№10/3460 надано відповідь гр. ОСОБА_1 та повідомлено, що 15.04.2025 за вих.№10/3318 направлене подання до ІНФОРМАЦІЯ_6 про виключення зі списків особового складу Збройних Сил України солдата ОСОБА_3 в зв`язку з визнанням його безвісно відсутнім військовослужбовцем для подальшої подачі до вищого штабу. Щодо надання копії наказу від 26.02.2025 №133 зазначено, що витяг з цього наказу містить інформацію з обмеженим доступом, у зв`язку з чим відсутня можливість надати зазначений документ.

Окрім цього, 19.03.2025 від ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла заява за вх.№ Ж-32 про надання довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Листом від 18.04.2025 №1/3438 ІНФОРМАЦІЯ_10 у відповідь на вказану заяву повідомив ОСОБА_1 про те, що у період з 01.04.2023 по 01.03.2025 грошове забезпечення його сина військовослужбовця Збройних Сил України перераховувалося законному представнику ОСОБА_7 , колишній дружині та матері неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебував на утриманні ОСОБА_3 .

Згідно із змісту наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.02.2025 №133 (наданого відповідачем), припинене нарахування та виплата грошового забезпечення сину ОСОБА_3 із січня 2025 року.

На виконання ухвали суду від 04.07.2025 відповідачем наданий наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.06.2025 №169, яким солдат ОСОБА_8 , колишній стрілець-помічник гранатометника першого відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_9 військова частина НОМЕР_3 , та відповідно до пунктів 7, 247 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 16 червня 2025 року (по особовому складу) №272-РС виключений зі списків особового складу Збройних Сил України, у зв`язку із визнанням особи безвісно відсутньою з 19 квітня 2023 року, згідно рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 06.12.2024 №760/14934/24, що набрало законної сили 07.01.2025, виключити із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та зняти із всіх видів забезпечення з "07" січня 2025 року. Направити документи для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із визнанням особи безвісно відсутньою.

Докази щодо нарахування грошового забезпечення сину позивачів відповідачем не надані, з підстав того, що такі докази наявні у ІНФОРМАЦІЯ_7 .

На підставі наказів ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлені обставини, що ОСОБА_3 виключений зі списків особового складу із 07.01.2025 та із січня 2025 року припенене нарахування та виплата грошового забезпечення.

ІНФОРМАЦІЯ_8 на виконання ухвали суду надав докази того, що ОСОБА_3 , відповідно до звіту від 19.08.2025 №9/2/4326 та платіжних інструкцій, нараховувалось грошове забезпечення та виплачене в останні раз 23.01.2025 матері його сина ОСОБА_5 у сумі 89819,89 грн.

Із лютого 2025 року ОСОБА_3 грошове забезпечення не нараховувалось та не виплачувалось.

Позивачі, вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо фактичного не розгляду заяв від 10 березня 2025 року про виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди, належні нашому синові - солдату ОСОБА_3 , який під час захисту Вітчизни зник безвісти 19.04.2023 року, а також щодо не розгляду заяв від 19 березня 2025 року про надання довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески сина - солдата ОСОБА_3 , про надання копії наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.02.2025 року № 133 щодо припинення нарахування та виплати грошового забезпечення сина - солдата та про надання виписки з наказу про виключення з особового складу солдата, помічника гранатометника першого відділення, третього взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , звернулися до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі по тексту - Закон України № 2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (стаття 1 вказаного Закону).

Відповідно до частини шостої статті 9 Закону України № 2011-XII (в редакції, станом на момент зникнення військовослужбовця) за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:

дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини шостої статті 9 Закону України № 2011-XII (в редакції, станом на момент звернення заявників із заявами про виплату грошового забезпечення) за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення.

Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону).

Порядок підтвердження справжності підпису військовослужбовця на особистому розпорядженні на випадок полону, оформлення та зберігання такого розпорядження та його скасування здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 4 статті 16 цього Закону.

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

Виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини.

Грошове забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, підлягає індексації відповідно до закону. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення таких військовослужбовців встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзацах четвертому - п`ятому цього пункту, належні та не виплачені військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти, суми грошового забезпечення після оголошення їх судом померлими включаються до складу спадщини.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігаються передбачені законом інші види забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - Порядок №884).

Цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці) /пункт 1 Порядку №884, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин/.

Пунктом 3 Порядку №884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Пунктом 4 Порядку № 884 передбачено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються:

копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування);

довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті);

копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності);

копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності);

копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

В пункті 5 Порядку №884 зазначено, що командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

В усіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовців із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Згідно з пунктом 6 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації):

до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах;

протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Пункт 7 Порядку №884 в редакції, чинній станом на момент зникнення безвісти військовослужбовця передбачав, що виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2025 №449 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 і від 14 травня 2024 р. № 550" до пункту 6 Порядку №884 були внесені зміни, згідно з якими виплата грошового забезпечення здійснюється:

особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями;

у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені);

у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці.

У разі неподання визначеними особами заяв про виплату належне не виплачене грошове забезпечення визначеним особам та військовослужбовцям:

виплачується військовослужбовцям з дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах;

включається до складу спадщини з дати складення актового запису про смерть.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Як слідує з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли у зв`язку із реалізацією батьками безвісно зниклого військовослужбовця права на отримання частини його грошового забезпечення за період до моменту виключення його зі списків особового складу військової частини.

Суд зауважує, що первинна редакція положень Порядку №884 передбачала право на отримання батьками безвісно зниклого військовослужбовця його грошового забезпечення лише у випадку коли військовослужбовець не перебував у шлюбі і не мав дітей.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, а позивачі не спростовують у позовній заяві, що солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мав сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебував на його утриманні.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З огляду на викладене, а також враховуючи не надання батьками безвісно зниклого військовослужбовця підтверджуючих документів щодо того, що вони були на утриманні свого сина солдата ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошове забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 у період з 01.04.2023 по 01.03.2025 перераховувалося законному представнику ОСОБА_7 , його колишній дружині та матері його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебував на утриманні ОСОБА_3 , про що позивачі повідомлені листом листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.04.2025 №1/3438.

Надалі у зв`язку із внесенням постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2025 №449 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 і від 14 травня 2024 р. № 550" змін до пункту 6 Порядку №884 у батьків безвісно зниклих військовослужбовців виникло право на отримання частини їх грошового забезпечення, але до дня виключення військовослужбовців із списків особового складу військової частини.

Постанова Кабінету Міністрів України від 15.04.2025 №449 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 і від 14 травня 2024 р. № 550" набрала чинності із 01.02.2025.

При цьому, як слідує з матеріалів справи із заявами щодо виплати грошового забезпечення безвісно зниклого сина військовослужбовця позивачі у спірному випадку звернулися після набрання чинності, внесення вищевказаних змін до Порядку №884, тобто після 01.02.2025, у період, коли грошове забезпечення позивачу не нараховувалось та та не виплачувалось.

Матеріалами справи підтверджується, що 10.03.2025 за вх.№Ж-26 та вх.№Ж-27 до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли заяви від батька ОСОБА_1 та матері ОСОБА_2 зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо виплати батькам його грошового забезпечення та додаткової винагороди на особовий рахунок відкритий у відділенні АТ КБ "Приватбанку".

У відповідь на вищевказані заяви листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.04.2025 №2/3193 заявників було повідомлено, що 28.03.2025 за вих.№10/2924 направлений до Солом`янського районного суду м. Києва запит з метою отримання завіреної копії рішення суду, яке набрало законної по справі 760/14934/24 щодо визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особою безвісно відсутньою, з метою подальшого виключення його зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також було зазначено, що в зв`язку з наявністю рішення Солом`янського районного суду м. Києва яке набрало законної сили 07.01.2025, виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди членам сім`ї зниклого безвісти здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовців із списків особового складу військової частини (установи, організації).

19.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою, до якої додав копію рішення Солом`янського районного суду м. Києва, та просив надати витяг з наказу про виключення ОСОБА_3 із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також 19.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою, в якій просив надати копію наказу від 26.02.2025 №133.

ІНФОРМАЦІЯ_10 18.04.2025 за вих.№10/3460 надано відповідь гр. ОСОБА_1 та повідомлено, що 15.04.2025 за вих.№10/3318 було направлено подання до ІНФОРМАЦІЯ_6 про виключення зі списків особового складу Збройних Сил України солдата ОСОБА_3 в зв`язку з визнанням його безвісно відсутнім військовослужбовцем для подальшої подачі до вищого штабу. Щодо надання копії наказу від 26.02.2025 №133 зазначено, що витяг з цього наказу містить інформацію з обмеженим доступом, у зв`язку з чим відсутня можливість надати зазначений документ.

Окрім цього, 19.03.2025 від ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла заява за вх.№ Ж-32 про надання довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Листом від 18.04.2025 №1/3438 ІНФОРМАЦІЯ_10 у відповідь на вказану заяву повідомив ОСОБА_1 про те, що у період з 01.04.2023 по 01.03.2025 грошове забезпечення його сина військовослужбовця Збройних Сил України перераховувалося законному представнику ОСОБА_7 , колишній дружині та матері неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебував на утриманні ОСОБА_3 .

Як встановлено судом, нарахування та виплата грошового забезпечення ОСОБА_3 припинена із січня 2025 року на підставі наказу відповідача від 26.02.2025 №133, та, відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.06.2025 №169, ОСОБА_3 виключений із списків особового складу із 07.01.2025.

Позивачами ані заперечень, ані доказів на спростування даних обставин та доказів суду не надані.

Отже, на усі заяви позивачів, своєчасно надавалися повні та чіткі відповіді, а тому судом не встановлено, а позивачем не вказано у позовній заяві та не доведено під час розгляду справи, допущення відповідачем будь-яких порушень положень Законів України "Про звернення громадян", "Про інформацію", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку №884.

Суд зазначає, що у матеріалах справи наявний наказ відповідача від 26.02.2025 №133 про припинення виплати та нарахування грошового забезпечення ОСОБА_3 із січня 2025 року та наказ відповідача від 18.06.2025 №169, яким ОСОБА_3 виключений із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 із 07.01.2025.

Зазначені накази, частково становили підстави позовної заяви.

Враховуючи викладене вище, суд здійснює наступний висновок щодо спору по суті.

Оскільки зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2025 №449 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 і від 14 травня 2024 р. № 550" до пункту 6 Порядку №884 набули чинності із 01.02.2025, а ОСОБА_3 станом на січень 2025 року (у лютому 2025 року не виплачувалось грошове забезпечення) припипене нарахування та виплата грошового забезпечення, та із 07.01.2025 ОСОБА_3 виключений із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , то підстави для задоволення позову із 01 лютого 2025 року відсутні.

Редакція пункту 7 Порядку №884 по 31.01.2025 не надає правових підстав для виплати грошового забезпечення ОСОБА_3 його батькам позивачам, оскільки ОСОБА_3 має сина, який перебуває на його утриманні.

Окрім цього, суд вважає за доцільне зауважити також на тому, що, відповідно до пункту 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

З огляду на викладене, підстави для задоволення позову відсутні, оскільки доводи позивачів не підтвердились.

Інші доводи сторін не впливають на висновки суду.

При цьому, суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Таким чином, в контексті обставин даної справи судом надана оцінка та відповідь на всі доводи позивачів та відповідача, які можуть вплинути на правильне вирішення спору.

Враховуючи наведене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачам у позові відмовлено, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії № НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії № НОМЕР_5 ), до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Бевза