Справа № 400/7973/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2025 р. № 400/7973/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенко В. В. за участю секретаря судового засідання Дидіної А.О. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до 18 Регіональної військово - лікарської комісії, вул. Пироговська, 2,м. Одеса,Одеський р-н, Одеська обл.,65044,
провизнання протиправним та скасування рішеннявід 24.06.2025 №2025-0624-1421-3360-0, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до 18 Регіональної військово-лікарської комісії з вимогами: визнати протиправним та скасувати рішення 18 Регіональної військово-лікарської комісії у формі Протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №2025-0624 1421-3360-0 від 24.06.2025; зобов`язати 18 Регіональну військово-лікарську комісію встановити причинний зв`язок травми, яка призвела до смерті і причини смерті ОСОБА_2 , 1970 р.н. «так, пов`язана із виконанням обов`язків військової служби», рішення ВЛК про причинний зв`язок травми та її наслідків оформити відповідно до вимог керівних документів.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що її чоловік ОСОБА_2 був призваний за мобілізацією та проходив військову службу водієм у військовій частині НОМЕР_1 . 05.06.2022 ОСОБА_2 трагічно загинув внаслідок лобового зіткнення з іншими автомобілем. В той момент ОСОБА_2 виконував завдання командування по доставленню інших військовослужбовців до місця проходження служби. Рух відбувався по фронтовій дорозі в 5 км від лінії бойового зіткнення, в умовах протидії ворожим дронам. Смертельні зіткнення відбулося з автомобілем інших військовослужбовців. Тому, позивачка вважає, що її чоловік загинув під час виконання обов`язків військової служби. Відмова відповідача встановити причинний зв`язок смерті чоловіку, як такий, що пов`язаний із виконанням обов`язків військової служби порушує її права, в тому числі на належний розмір соціальних виплат.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію аргументував тим, що відповідно до абзацу 4 підпункту В пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402, постанова ВЛК у формулюванні «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» не приймається, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення. Крім того, відповідно до п.11 Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби - навмисне вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження.

У цьому випадку комісія керувалася постановою про закриття кримінального провадження №0000901 від 31.10.2024. З цієї постанови вбачається, що ДТП сталося саме з вини саме ОСОБА_2 . Оскільки, у такому випадку ОСОБА_2 винний у скоєнні правопорушення (кримінального чи адміністративного), ВЛК було позбавлено можливості встановити причинний зв`язок «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби».

Суд розглянув справу 18.08.2025 в порядку скороченого провадження у відкритому судовому засіданні за участі представників сторін, в режимі відеоконференції. Під час судового засіданні представники сторін підтримали власні позиції викладені у процесуальних заявах по суті справи.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 , 1970 р.н. був призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_1 26.02.2022 для проходження військової служби у Збройних Силах України.

Військову службу за мобілізацією ОСОБА_2 проходив на посаді водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 та мав військове звання солдат.

Відповідно до бойового розпорядження від 03.06.2024 позивач разом з іншими військовослужбовцями був у розпорядження командира механізованої роти військової частини НОМЕР_1 та виконували бойові завдання на позиціях вказаного підрозділу в с. Велетенське Херсонського району Херсонської області.

05.06.2024 за вказівкою командира, ОСОБА_2 був направлений для доставлення двох військовослужбовців до лазні в с. Білозерка Херсонська область.

05.06.2024 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 2109, рухався автодорогою Казимис-Білозерка. При цьому, з метою маскування від ворожих дронів, водій не вмикав зовнішнє освітлення автомобіля.

Приблизно в 22.00 05.06.2024, автомобіль ВАЗ 2109, під керуванням ОСОБА_2 зіткнувся з автомобілем Ford Ranger інших військовослужбовців, внаслідок чого ОСОБА_2 загинув.

За цим фактом військовою частиною проведено службового розслідування, відповідно до висновків якого смерть водія автомобільного відділення взводу матеріального технічного забезпечення військового частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 , не пов`язана з бойовим ураженням або діями з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операцій об`єднаних сил, але пов`язано з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби.

03.07.2024 наказом №187 командира військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 виключений з особового складу військової частини у зв`язку зі смертю. В наказі зазначено, що смерть ОСОБА_2 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

28.07.2024 протоколом засідання 18 Регіональної штатної військово-лікарської комісії, встановлено, що смерть ОСОБА_2 «так, пов`язана з проходженням військової служби».

В 2025 році, дружина загиблого солдата ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернулась до НОМЕР_2 Регіональної штатної військово-лікарської комісії зі скаргою щодо перегляду встановленого причинного зв`язку з «так, пов`язана з проходженням військової служби» на «так, пов`язана із виконанням обов`язків військової служби».

24.06.2025 рішенням засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії у задоволенні скарги дружини загиблого відмовлено, причинний зв`язок встановлений рішенням ВЛК від 28.07.2024 - «так, пов`язана з проходженням військової служби» залишений без змін.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачена одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), військовослужбовців.

Відповідно до ст.16-1 Закону, право на отримання цієї одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця.

А відповідно до ст.16-2 Закону, розмір одноразової грошової допомоги, залежить від причинного зв`язку смерті військовослужбовця.

У разі смерті військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, члени сім`ї мають право на одноразову грошову допомогу у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, а у разі нещасного випадку, пов`язаного з проходженням військової служби у 500-кратному.

Відповідно до ст.16-4 Закону, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Таким чином, у позивачки є законні інтереси у визначенні причинного зв`язку загибелі її чоловіку, та вона має право вимоги за цим позовом.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Відповідно до п.21.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Відповідно до п.21.5 Положення, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

в) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною четвертою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Постанова ВЛК у формулюванні «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» не приймається, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком:

вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;

вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).

г) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку (вказується вид події, що призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане військовослужбовцем у результаті нещасного випадку за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок вчинення ним правопорушення.

Вирішуючи зазначений спір, щодо причинного зв`язку загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 , суд звертає увагу, що у цьому випадку, не йде мова про встановлення рішення ВЛК виключно за медичними показниками, а також про перевірку дискреційних повноважень лікарської комісії (постанови ВС від 10.02.2022 у справі № 160/7153/20, від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16, від 12.06.2020 року у справі № 810/5009/18). У цьому випадку спір виник з приводу використання відповідачем застереження, передбаченого у п.21.5 Положення, про неможливість встановлення причинного зв`язку «ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» у разі вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення. Застосування відповідачем цього застереження є виключно правовим питанням, а не питанням спеціальної медичної компетенції, та не є дискреційним. Оскільки, ВЛК обґрунтовував своє спірне рішення посиланням на те, що військовослужбовець скоїв кримінальне чи адміністративне правопорушення, у такому ракурсі це є питанням юридичної кваліфікації, а тому у адміністративного суду є повноваження для судової ревізії висновків суб`єкта владних повноважень щодо правильності та обґрунтованості такої кваліфікації.

Встановлено, що ОСОБА_2 проходив військову службу за мобілізацію на посаді водія. В червні 2024 року виконував бойові завдання у складі свого підрозділу в с. Велетенське Білозерського району Херсонської області на правому березі р. Дніпро на безпосередній лінії зіткнення з противником (острови). Селище Велетенське входить до Білозерського громади, та відповідно до наказів Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 та Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 станом на 05.06.2024 входило у перелік територій, де ведуться активні бойові дії. 05.06.2024 за вказівкою командування, виконуючи функції водія, доставляв двох військовослужбовців до с. Белозерка. При цьому, враховуючи наближеність до противника в межах 5 км, незважаючи на темну частину доби, не вмикав зовнішнє освітлення автомобіля, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем інших військовослужбовців, які їхали у зустрічному напрямку.

Все вищевикладене відповідає п.п.2, 3 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), а за таких обставин 05.06.2024 під час смертельного ДТП, ОСОБА_2 вважається таким, що виконують обов`язки військової служби.

До речі, зазначений факт не заперечує і командування військової частини НОМЕР_1 , прямо вказуючи про пов`язаності смерті ОСОБА_2 з виконанням обов`язків військової служби, як в акті службового розслідування, так і в наказі про виключення з особового складу військової частини.

Щодо застереження, яке міститься в п.21.5 Положення, про неможливість встановлення причинного зв`язку «ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» у разі вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення, то суд приходить до висновку, що у цьому випадку ці обставини не доведені.

Факт вчинення особою кримінального правопорушення може бути доведеним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття провадження у кримінальному провадженні. Аналогічним чином, факт скоєння особою адміністративного правопорушення повинен бути встановлений відповідним рішення посадовою особи, органу чи суду про притягнення до адміністративної відповідальності.

Стосовно солдата ОСОБА_2 такі рішення відсутні.

Щодо постанови про закриття кримінального провадження від 31.10.2024, на яке посилається представник відповідача, то суд звертає увагу, що зазначене кримінальне провадження було закрито з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Разом з тим, КПК України передбачає статус сторони кримінального провадження - підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю.

Відповідно до ст.42 КПК України, особою, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, є фізична особа, стосовно якої за результатами проведеного досудового розслідування настав випадок та існують підстави, передбачені частиною першою статті 276 цього Кодексу для повідомлення про підозру, але якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, не повідомлено про підозру через її смерть.

У такому випадку, закриття кримінального провадження відбувається за п.5 ч.1 ст.284 КПК України, - у разі смерті особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю.

Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження №0000901 від 31.10.2024 стосується, перш всього, оцінки дій іншого військовослужбовця, учасника ДТП, водія автомобіля Ford Ranger, та не встановлює факту вини у цієї пригоди стосовно загиблого ОСОБА_2 .

Оскільки, уповноважені державні органи відмовилися від свого права провести розслідування стосовно ОСОБА_2 , встановити саме його вину у вчиненні цього ДТП, зібрати докази для повідомлення про підозру, та закрити провадження стосовно нього за п.5 ч.1 ст.284 КПК України, будь-які інші владні суб`єкти, втратили право посилатися на те, що він скоїв у цьому випадку кримінальне правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача не було підстав для застосування до причинного зв`язку загибелі ОСОБА_2 застереження про неможливість встановлення причинного зв`язку «ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» у разі вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення.

За відсутності цього застереження, враховуючи інші обставини справи, не викликає сумніву той факт, що солдат ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув під час виконання обов`язків військову служби, оскільки знаходився в цей час на військовій службі, та був направлений командуванням для виконання завдання.

Позов задовольнити у повному обсязі.

Сума сплаченого позивачкою судового збору в розмірі 968,96 гривень підлягає відшкодуванню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_3 ) до 18 Регіонального військово - лікарського комісії (вул. Пироговська, 2,м. Одеса,Одеський р-н, Одеська обл.,658) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення 18 Регіональної військово -лікарської комісії у формі Протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №2025-0624-1421-3360-0 від 24.06.2025.

3. Зобов`язати 18 Регіональну військово-лікарську комісію встановити причинний зв`язок травми, яка призвела до смерті і причини смерті ОСОБА_2 , 1970 р.н. - "так", пов`язана із виконанням із виконанням обов`язків військової служби", рішення ВЛК про причинний зв`язок травми та її наслідків оформити відповідно до вимог керівних документів.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань 18 Регіональної військово - лікарської комісії (вул. Пироговська, 2,м. Одеса,Одеський р-н, Одеська обл.,658) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім дев`яносто шість) гривень.

5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 21.08.2025