Справа № 140/4665/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року ЛуцькСправа № 140/4665/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області (далі ГУ ДСНС України у Волинській області) про визнання протиправною бездіяльності щодо незастосування при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького склад та деяких інших осіб (в редакції, чинній станом на 01 січня 2018 року, далі Постанова №704) до розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01 січня 2020 року (2102,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови №704; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням складових грошового забезпечення (надбавка за вислугу років - 50%, надбавка за особливості проходження служби - 50%, надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 20%, надбавка за кваліфікацію - 5%, премія - 115% посадового окладу), обчислюючи відповідно до пункту 4 Постанови №704 (в редакції чинній станом на 01 січня 2018 року) розмір посадового окладу та окладу за спеціальним званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01 січня 2020 року (2102,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови №704, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що наказом ГУ ДСНС України у Волинській області від 23 червня 2020 року №123 був звільнений зі служби цивільного захисту та відповідач з порушенням норм законодавства здійснив нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, обчислених із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, тобто з урахуванням пункту 4 Постанови №704 в редакції пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова №103). Однак постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким було внесено зміни до пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Закон України Про Державний бюджет України на 2020 рік також не містить застережень щодо застосування у 2020 році як розрахункової величини для визначення грошового забезпечення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року.

Позивач зазначив, що відповідач відмовився здійснити перерахунок та виплату йому одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з грошового забезпечення, розрахованого з розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та інших складових грошового забезпечення, тому для захисту порушеного права просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні (а.с.20-27). В обґрунтування цієї позиції зазначив, що відповідно до Постанови №704 (в редакції Постанови №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням як складових грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року (1762,00 грн). Прийнятою 12 травня 2023 року постановою №481 Кабінет Міністрів України вніс зміни до Постанови №704, встановивши, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762,00 грн та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, і 14. Тобто, розміри посадового окладу та окладу за спеціальним званням осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту не змінювалися до цього часу.

Також відповідач вважає, що оскільки ОСОБА_1 був звільнений зі служби цивільного захисту 29 червня 2020 року та до суду він звернувся лише у квітні 2025 року, то він пропустив місячний строк звернення до суду.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

На підставі наказу Управління ДСНС України у Волинській області (по особовому складу) від 24 червня 2020 року №123 ОСОБА_1 , першого заступника начальника Управління ДСНС України у Волинській області, якого наказом Державної служби з надзвичайних ситуацій України (по особовому складу цивільного захисту) від 23 червня 2020 року №233 звільнено зі служби цивільного захисту у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) у зв`язку із закінченням строку контракту, знято з усіх видів забезпечення та виключено з кадрів служби 29 червня 2020 року (а.с.8).

Зі змісту наказу від 24 червня 2020 року №123 слідує, що ОСОБА_1 належить виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 29 повних календарних років служби.

Як видно з інформації про нарахування та отримання одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового та начальницького складу цивільного захисту ГУ ДСНС України, ОСОБА_1 була виплачена одноразова грошова допомога при звільненні у сумі 617790,77 грн, яка обчислена з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад 8980,00 грн, військовий оклад 1480,00 грн, надбавка за вислугу років (50%) 5230,00 грн, надбавка за особливості проходження служби (50%) 7845,00 грн, надбавка за кваліфікацію (5%) 449,00 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (20%) 1796,00 грн, премія (115%) 10327,00 грн (а.с.12).

Листом від 16 квітня 2025 року №48 02-1847/48 04 на заяву представника позивача про перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні (а.с.9) ГУ ДСНС України у Волинській області повідомило, що у 2020 році при розрахунку посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням відповідно до Постанови №704 було застосовано розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2018 року; оскільки у 2020 році не відбулося підвищення розміру грошового забезпечення за рахунок використання для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) звання розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, через його збільшення на відповідний рік, тому підстав для здійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні немає (а.с.10-11).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні у неналежному розмірі, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

За приписами статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (пункт 2).

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (пункт 4).

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704.

Пункт 4 Постанови №704 в редакції, чинній на день її прийняття, визначав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови №704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103 (набрала чинності 24 лютого 2018 року), якою внесено зміни до Постанови №704, зокрема, пункт 4 викладено в новій редакції, якою установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 (пункт 6 Постанови №103).

На момент набрання чинності Постановою №704 (01 березня 2018 року) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно з пунктом 6 Постанови №103.

Отже, станом на 01 березня 2018 року пункт 4 Постанови №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Також пунктом 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (далі Закон №1774-VIII), який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлена заборона використання мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення розміру посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Тобто, згідно із внесеними змінами розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням як складових грошового забезпечення став розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 01 січня 2018 року, який був сталою незмінною величиною.

Пунктом 8 розділу Прикінцеві положення Закону України від 23 листопада 2018 року №2629-VIII Про Державний бюджет України на 2019 рік теж було передбачено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01 січня 2018 року.

Положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для обчислення розмірів окладів, розрахованих відповідно до цієї постанови, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, до 01 січня 2020 року - набрання чинності Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік, не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили. Однак Закон України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ Про Державний бюджет України на 2020 рік таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення грошового забезпечення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року, не містить.

Крім того, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови №704. Тобто, з 29 січня 2020 року (з дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/6453/18) діє пункт 4 Постанови №704 щодо розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням в редакції, яка була чинна до набрання чинності Постановою №103.

Згідно з приписами частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 02 серпня 2022 року у справі №440/6017/21 Верховний Суд виснував, що з 01 січня 2020 року положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік, у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів.

Верховний Суд у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі №400/6214/21 за позовом військовослужбовця до військової частини у спорі щодо незастосування відповідачем при визначенні посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням відповідно до пункту 4 Постанови №704 розрахункової величини - розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (на 2020, 2021 рік) дійшов таких же висновків.

У цій справі судом встановлено, що у 2020 році ОСОБА_1 грошове забезпечення виплачувалося з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які розраховані згідно з Постановою №704, виходячи з розрахункової величини прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01 січня 2018 року для працездатних осіб - 1762,00 грн, що також підтверджено листом від 16 квітня 2025 року №48-02-1847/48-04 (а.с.10-11).

Натомість статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2102,00 грн.

Згідно з пунктом 2 Постанови №704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу визначено Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 року №623 (зареєстрований у Міністерстві юстиції України від 16 серпня 2018 року за №936/32388; далі - Інструкція №623).

Відповідно до пункту 8 розділу XХVІІ Інструкції №623 особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту керівником відповідного органу управління (підрозділу), за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Отже, одноразова грошова допомога при звільненні розраховується у процентному розмірі від місячного грошового забезпечення, до складу якого входять посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням, а також надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за кваліфікацію, премія (у разі їх встановлення).

У свою чергу згідно з пунктом 1 розділу IV Інструкції №623 надбавка за вислугу років особам рядового і начальницького складу встановлюється у розмірі 25, 30, 35, 40 чи 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням (залежності від вислуги років).

Так само особам рядового і начальницького складу виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 50 відсотків посадового окладу, окладу за спеціальним званням з урахуванням надбавки за вислугу років (пункт 1 розділу V Інструкції №623).

За змістом розділів ХІ та ХІІ Інструкції №623 особам начальницького складу, які проходять службу в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка за службу в умовах режимних обмежень залежно від ступеня секретної інформації у відповідних розмірах від посадового окладу; надбавка за кваліфікацію встановлюється у відсотках від посадового окладу залежно від класу.

Згідно з пунктом 1 розділу ХVІ Інструкції №623 преміювання осіб рядового і начальницького складу здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі, визначеному наказом ДСНС на відповідний рік, але не менше 10 відсотків фонду посадових окладів.

З огляду на наведені вище положення нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини, правові висновки Верховного Суду (у подібних правовідносинах), суд у цій справі дійшов висновку, що при обчисленні у 2020 році одноразової грошової допомоги при звільненні відповідач протиправно не враховував розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року як розрахункової величини посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням (з яких у свою чергу розраховуються інші складові місячного грошового забезпечення), що призвело до виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні не в тому розмірі, який визначений чинним законодавством.

Суд не бере до уваги посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на постанову Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року №481 Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, оскільки така постанова прийнята у часі пізніше за період спірних правовідносин, набрала чинності 20 травня 2023 року та нею не надано зворотної дії в часі для застосування її приписів.

Суд повторює, що за обставинами цієї справи підстави для перерахунку грошового забезпечення позивача виникли у зв`язку із набранням чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 та зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази у справі, використовуючи надані частиною другою статті 245 КАС України повноваження, суд дійшов переконання, що взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити у спосіб визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з місячного грошового забезпечення, обчисленого із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року; зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з місячного грошового забезпечення, обчисленого із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому на аргументи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із позовом суд наголошує, що спірні правовідносини регулюється положеннями статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) в редакції до внесення змін Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, а частиною другою статті 233 КЗпП України до 19 липня 2022 року було установлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Такі ж висновки щодо строку звернення до суду викладені у постанові Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 21 березня 2025 року у справі №460/21394/23.

Суд також зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI Про судовий збір (далі - Закон №3674-VI) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, сплачений позивачем судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 05 травня 2025 року №0.0..1, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.5, 15), з відповідача на користь позивача стягненню не підлягає, а питання про його повернення може бути вирішено в порядку статті 7 Закону №3674-VI за окремо поданим клопотанням.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Електроапаратна, будинок 6, ідентифікаційний код юридичної особи 38592652) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з місячного грошового забезпечення, обчисленого із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з місячного грошового забезпечення, обчисленого із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк