Справа № 320/46656/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року справа №320/46656/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Сталкер» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

30 вересня 2024 року до Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Сталкер» (ПП «Сталкер», підприємство) (у зв`язку з надмірним навантаженням позов зареєстрований 12.10.2024) до Державної служби України з безпеки на (Укртрансбезпека).

Просили визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.09.2024 № 104755.

Ухвалою суду від 18.10.2024 провадження у справі відкрито, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

В обґрунтування позовних вимог ПП «Сталкер» зазначали, що оскаржувана постанова є протиправною та необґрунтованою, оскільки розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відбувся 10.09.2024, а повідомлення про виклик на розгляд отримано підприємством 24.09.2024. Також зазначали, що під час перевірки транспортного засобу у спірному випадку водій пред`явив особам, уповноваженим здійснювати контроль, документи, на підставі яких виконуються регулярні пасажирські перевезення, зокрема і розклад руху.

Відповідач у відзиві просив відмовити у задоволенні позову. Зазначили, що у водія позивача на момент проведення перевірки був відсутній розклад руху із зупинкою в місці, де відбулася перевірка. Стосовно повідомлення підприємства про виклик на розгляд справи вказали, що повідомлення датоване 27.08.2024, розгляд справи відбувся 10.09.2024, відправка повідомлення здійснена 27.08.2024 і за умови дотримання оператором поштового зв`язку нормативів пересилання простої письмової кореспонденції підприємство могло б своєчасно отримати повідомлення. Також вважають, що відповідач не може відповідати за обставини вручення та фактичного отримання поштової кореспонденції.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

12.08.2024 посадовими особами відділу державного накладу (контролю) Укртрансбезпеки у м. Києві по проспекту Академіка Палладіна, 24, станція метро «Академмістечко», проведено рейдову перевірку на дорозі транспортного засобу щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом щодо транспортного засобу MERCEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_1 .

Перевірку проведено на підставі направлення від 08.08.2024 №001315.

Водієм було надано наступні документи: тимчасовий реєстраційний талон ХХР №085031; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 ; посвідчення водія ОСОБА_1 ; схему руху автобусного маршруту №212 Клавдієво-Київ; розклад руху автобусів на маршруті №212 Клавдієво-Київ; протокол перевірки технічного стану транспортного засобу; таблицю вартості проїзду на маршруті №212 Клавдієво-Київ.

За результатами перевірки складено акт №0599175 від 12.08.2024, у якому констатовано, що при здійсненні регулярних пасажирських перевезень за маршрутом 212 (Київ Клавдієво), про що свідчить трафарет на вітровому склі та водій, у водія на момент проведення перевірки відсутній розклад руху з посадкою/висадкою пасажирів на станції метро «Академмістечко», графік змінності водіїв або індивідуальна контрольна книжка.

У зв`язку із наведеним, зроблено висновок про порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», пункту 6.3 наказу №340, пунктів 15 і 28 постанови Кабінету Міністрів України №176 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту».

Зазначено, що водій із актом ознайомлений, від підпису і пояснень відмовився.

27.08.2024 складено повідомлення про розгляд справи про порушення вимог законодавства щодо організації перевезень на 10.09.2024.

Таке повідомлено здано для відправки у відділення АТ «Укрпошта» 28.08.2024, номер відправлення 275.

Як вбачається із сайту АТ «Укрпошта», відправлення 275 прибуло до відділення у м. Вишневе 20.09.2024 і вручено за довіреністю 24.09.2024.

10.09.2024 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №104755, якою до позивача, відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн. за відсутність на момент проведення перевірки розкладу руху, індивідуально-контрольної книжки водія або графіка змінності водіїв.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив із такого.

За змістом статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За нормами пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

У відповідності до пункту 5 названого Положення Укртрансбезпека здійснює, зокрема, державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (Закон № 2344-III).

За визначенням у статті 1 названого Закону:

автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень; Відповідно до положень частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

З метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством (стаття 18 Закону № 2344-III).

Згідно вимог статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен:

виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;

утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;

забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;

забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;

організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;

забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;

забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

забезпечувати безпеку дорожнього руху;

забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

За змістом статті 39 цього ж Закону автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

У відповідності до статті 40 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій автобуса при перевезенні пасажирів автомобільним транспортом має право:

вимагати від пасажирів виконання їх обов`язків;

не допускати до поїздки пасажира, який не має квитка, порушує громадський порядок у салоні автобуса, забруднює його, пасажирів або їх речі; створює шум у салоні, зокрема, за допомогою технічних пристроїв;

під час посадки в автобус пасажирів на приміському, міжміському або міжнародному маршруті перевіряти наявність квитків на проїзд та перевезення багажу;

не видавати багаж, якщо пасажир не пред`явив квитка.

Водій автобуса зобов`язаний:

виконувати правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту загального користування і технічної експлуатації автобуса;

мати з собою і пред`являти для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, передбачені законодавством;

дотримуватися визначеного маршруту та розкладу руху автобуса;

приймати, розміщати та видавати багаж пасажирам на зупинках, передбачених розкладом руху;

стежити за виконанням пасажирами своїх обов`язків та безпечним розміщенням ними багажу і ручної поклажі в автобусі;

оголошувати назви зупинок і час стоянки на них;

здійснювати висадку пасажирів у відведеному для цього місці в разі заправлення автобуса паливом під час виконання перевезень;

вживати необхідних заходів для безпеки пасажирів у разі виникнення перешкод для руху на маршруті (туман, ожеледь тощо), які не дають змоги продовжити поїздку, а також у разі вимушеної зупинки автомобільного транспортного засобу на залізничному переїзді;

зупиняти автобус за сигналом контролера, виконувати його вказівки та сприяти у здійсненні контролю.

Водію автобуса забороняється:

змінювати маршрут та розклад руху;

продавати пасажирам квитки під час керування автобусом;

відтворювати в салоні автобуса музику, звуки фільмів чи інші звукові сигнали, крім інформації про поїздку (передача звуку може здійснюватися на індивідуальні навушники пасажирів, а на салон - лише під час нерегулярних перевезень за згодою всіх пасажирів).

У відповідності до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком №1567, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11 2006 (Порядок №1567).

Як закріплено у пункті 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 20 Порядку №1567).

За нормами пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку №1567).

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункти 26, 27 Порядку №1567).

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку визначені Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106 (Положення №340).

У відповідності до абзацу першого пункту 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Пунктом 6.2 Положення №340 передбачено, що облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.

Згідно з пунктом 6.3 Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника (пункт 6.4 Положення №340).

За положеннями пункту 7.1 Положення № 340 органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 № 176 затверджені Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту затверджені (Правила №176).

За нормами пункту 15 таких Правил організатори регулярних перевезень визначають умови їх організації на відповідній території.

За положеннями пункту 28 Правила №176 на маршруті повинні бути передбачені:

майданчики для розвороту та короткострокової стоянки автобусів у початковому і кінцевому пунктах маршруту;

посадкові майданчики на проміжних пунктах зупинки.

Місцями зупинки автобусів на приміських та міжміських маршрутах визначаються автостанції, включені до переліку, а у разі їх відсутності або неможливості надання послуг автостанцією - місця розташування автопавільйонів, на яких розміщується інформація, що містить найменування зупинки, початкового та кінцевого пунктів маршруту і час відправлення автобусів.

Місця зупинки автобусів приміських та міжміських маршрутів на території населених пунктів, крім автостанцій, погоджують виконавчі органи сільських, селищних і міських рад.

Місця зупинки автобусів на міських маршрутах обладнуються автопавільйонами, трафаретами з найменуванням зупинки і номерами маршрутів, відомостями про режим роботи автобусів із зазначенням таких, що пристосовані для перевезення осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, найменуванням початкового та кінцевого пунктів маршруту.

На підставі з`ясованих у справі обставин і викладених правових норм, суд приходить до наступних висновків.

Суд звертає увагу, що ні позивач у позові, ні відповідач у відзиві не вказали пояснень стосовно вказівки як в акті, так і у постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу на відсутність індивідуальної контрольної книжки водія або графіку змінності водіїв у досліджуваному випадку. Жодних зауважень з цього приводу Укртрансбезпека не виклала.

Стосовно наявності або ж відсутності розкладу руху з посадкою / висадкою на станції метро «Академмістечко»; позивач стверджує наявність такого розкладу, а відповідач вказує на відсутність у наданому розкладі зупинки у місці, де відбулася перевірка. При цьому, у копії розкладу руху автобусів на маршруті №212 Клавдієво Київ (а/с Святошин), затвердженому 27.09.2022 начальником управління пасажирських перевезень Київської обласної державної адміністрації, наданому відповідачем, міститься вказівка про зупиночний пункт у м. Києві на станції метро «Академмістечко». У той же час, суд звертає увагу, що відповідні обставини повинні були досліджуватися під час розгляду справи про порушення вимог законодавства щодо організації перевезень автомобільним транспортом.

Разом із тим, як вже зазначалося, 27.08.2024 складено повідомлення про розгляд справи стосовно підприємства позивача про порушення вимог законодавства щодо організації перевезень, яке здано для відправки у відділення АТ «Укрпошта» 28.08.2024 (номер відправлення 275).

При цьому відправлення 275 прибуло до відділення у м. Вишневе лише 20.09.2024 і вручено представнику позивача за довіреністю 24.09.2024.

У той же час, 10.09.2024 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №104755, розгляд проведено без представника позивача, хоча відповідач мав змогу через сайт АТ «Укрпошта» перевірити отримання рекомендованого відправлення із повідомленням про виклик на розгляд справи.

Отже, у випадку, який розглядається, відповідачем розглянуто справу про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом без доказів отримання позивачем повідомлення про такий розгляд, і, як наслідок, без надання можливості йому бути присутнім при цьому і надати пояснення й документи стосовно констатованого порушення, хоча таке право безумовно закріплене за ним нормативно.

За правилами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наведеного, без забезпечення позивачу можливості реалізувати своє право на участь у розгляді справи про порушення, надати пояснення і докази, тим більш, враховуючи обставини у спірному випадку, винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу не узгоджується із наведеними положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої цієї ж статті 77 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

За змістом частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно із квитанції від 30.09.2024, позивачем сплачено судовий збір у сумі 3028 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 3028 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як суб`єкта владних повноважень, який прийняв оскаржуване рішення.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов Приватного підприємства «Сталкер» - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.09.2024 № 104755.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Сталкер» (; місцезнаходження: 08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 40) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (; місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 9) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім гривень) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.