Справа № 340/5763/25
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 серпня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/5763/25

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Пасічник Ю.П., перевіривши матеріали заяви позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Кропивницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до КНП "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" та Міністерства охорони здоров`я України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, в якій в якості забезпечення позову просить- зобов`язати КНП "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" провести моє оцінювання повсякденного функціонування (ОПФО) у строк до 31.08.2025; альтернативно: зобов`язати Міністерства охорони здоров`я України або інший уповноважений орган забезпечити автоматичне продовження дії встановленої мені групи інвалідності до моменту фактичного проведення огляду.

Обґрунтовуючи заяву позивач вказує: - строк дії групи інвалідності спливає найближчим часом 01.092025; - затримка з проведенням ОПФО створює ризик залишитись без виплат, лікування та соціальних гарантій; відповідач фактично визнав наявність черги, проте закон не передбачає жодних "черговостей".

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частина 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року № 2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З викладеного слідує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Слід також враховувати, особливості забезпечення позову в адміністративному процесі, зокрема наявність ознак протиправності оскаржуваного рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

В даному випадку суд враховує, що однією з позовним вимог викладених у прохальній частині позову є зобов`язання КНП "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" провести ОПФО до 31.08.2025, або у найкоротший строк, визначений судом, а у разі неможливості зобов`язати МОЗ України забезпечити автоматичне продовження дії групи інвалідності до фактичного проведення переогляду.

Отже, в разі забезпечення позову у спосіб зазначений позивачем, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 " про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК