Справа № 580/6829/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року справа № 580/6829/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Малофєєва А.І. від імені ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

16.06.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Малофєєва А.І. від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) (далі - позивачка) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду та не прийняття обґрунтованого рішення за заявою про призначення грошового забезпечення, як матері зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 , та ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката Малофєєва А.І. вих.№22/05 від 22.05.2025;

зобов`язання відповідача розглянути її заяву та ухвалити обґрунтоване рішення про призначення або відмову у призначенні грошового забезпечення відповідно до постанов КМУ №884 та №168 із письмовим повідомленням заявниці, надати відповідь на адвокатський запит вих. №22/05 від 22.05.2025 у порядку та строки, визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Ухвалою від 23 червня 2025 року суд прийняв до свого провадження позовну заяву, відкрив провадження у справі та вирішив на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) її розгляд здійснювати правилами спрощеного провадження.

04.08.2025 на адресу суду надійшов відзив відповідача з проханням закрити провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України у зв`язку з відсутністю предмету спору. Вказав, що за результатами розгляду заяви позивачки прийняв рішення про виплату їй частки від частки 50% належного грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_2 . Виплата їй 50% його належного грошового забезпечення не є можливою у зв`язку з відсутністю документів про смерть батька військовослужбовця або позбавлення його батьківських прав. Стверджує, що не отримував спірний запит адвоката від 22.05.2025. Належні, достовірні та допустимі докази його направлення та отримання відповідачем представник позивачки не надав. Електронний примірник листа з відповідним номером та датою, долучений в якості додатку до позовної заяви, не свідчить і не доводить, що такий лист фактично був відправлений та отриманий. Тому просить закрити провадження у справі.

Того ж дня від представника позивачки на адресу суду надійшло заперечення на відзив, в якому просив позов задовольнити, а доводи відповідача визнати такими, що не усувають предмету спору. Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач не надав суду належних, достовірних та допустимих доказів прийняття вказаного ним у відзиві рішення про виплату позивачці грошового забезпечення за її заявою. Крім того, відсутні будь-які нарахування позивачці відповідних коштів. ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповіді від 04.06.2025 підтвердив, що отримав запит адвоката і передав його відповідачу. Тому протилежні доводи відповідача не обґрунтовані.

08.08.2025 від представника позивачки на адресу суду надійшло клопотання з проханням винести окрему ухвалу за фактами виявлених під час розгляду справи порушень законодавства з боку посадових осіб відповідача та направити її Міністерству оборони України, Оперативному командуванню, у підпорядкуванні якого перебуває відповідач та Уповноваженому з питань захисту прав військовослужбовців (Військовому омбудсмену) для проведення службового розслідування, усунення причин та умов, що сприяли порушенням та притягнення винних посадових осіб до встановленої законом відповідальності (далі - Клопотання 1). Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач порушив 15-денний строк розгляду заяви позивачки, не надав відповіді на адвокатські запити, надав суду недостовірну інформацію щодо неотримання ним адвокатського запиту. Тому звернувся зі вказаним клопотанням.

Доводи представника позивачки про те, що відповідач порушив 15-денний строк розгляду заяви позивачки, не надав відповіді на адвокатські запити, надав суду недостовірну інформацію щодо неотримання ним адвокатського запиту та наявні підстави для винесення окремої ухвали, не підтверджені жодними належними, достовірними та допустимими доказами. Тому не враховані судом. Отже, Клопотання 1 не підлягає задоволенню.

08.08.2025 від представника позивачки на адресу суду надійшло клопотання з проханням після ухвалення рішення суду по суті вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення та стягнути - відповідача на користь позивачки понесені витрати на професійну правничу допомогу, остаточний розрахунок та докази сплати яких будуть подані протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення у справі (далі - Клопотання 2).

Ухвалою від 11 серпня 2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання адвоката Малофєєва А.І. від імені позивачки вх. від 24.07.2025 про прискорення розгляду справи та повернув їх заяву вх. від 08.08.2025 про збільшення розміру позовних вимог.

13.08.2025 від представника позивачки на адресу суду надійшло клопотання з проханням повернути без розгляду відповідачу відзив на позовну заяву у зв`язку з порушенням процесуального строку для його подачі (далі - Клопотання 3).

Ознайомившись із матеріалами позову, оцінивши доводи Клопотання 3, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Суд урахував, що спір розглядається судом під час воєнного стану. Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (далі - Указ №64/2022), затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Вказаний строк продовжено указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Верховна Рада підтримала продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. У подальшому його строк продовжено.

Пунктом 2 Указу №64/2022 військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до абз.1-3 ст.1 Закону України від 6 грудня 1991 року №1934-XII «Про Збройні Сили України» (далі - ЗУ №1934-XII) Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Вони забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Організаційно Збройні Сили України згідно з абзацом сьомим ст.3 ЗУ №1934-XII складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Отже, відповідач залучений до здійснення заходів правового режиму воєнного стану, що може свідчити про поважність пропуску строку для подачі відзиву на позовну заяву. Тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення Клопотання 3 представника позивачки.

14.08.2025 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів.

15.08.2025 від представника позивачки на адресу суду надійшло додаткове пояснення у справі з проханням визнати наказ відповідача від 29.07.2025 №3388 доказом, що підтверджує факт тривалої протиправної бездіяльності відповідача, відмовити у будь-яких клопотаннях відповідача про закриття провадження у справі та задовольнити позовні вимоги повністю.

Усі подані сторонами докази долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оскільки обґрунтованих клопотань про судовий розгляд справи з викликом сторін у відкриті судові засідання не надійшло, з огляду на відсутність доцільності призначити експертизу або викликати для допиту свідків, суд вирішив справу розглянути правилами письмового провадження.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Представник позивачки звертався адвокатським запитом вих. №22/05 від 22.05.2025 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідача, в якому просив надати інформацію щодо реєстрації та стану розгляду заяви позивачки про виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди, як матері безвісти зниклого військовослужбовця ОСОБА_2 та повідомити про прийняте рішення або його відсутність із зазначенням причин.

Листом від 04.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 на запит адвоката від 01.06.2025 №01/06 щодо розгляду заяви позивачки повідомив, що заява з необхідним пакетом документів від позивачки на виплату ГЗ її сина надіслана відповідачу 24.02.2025 №2281/1/187. Інформації про результати розгляду заяви до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходило. Копію звернення адвоката надіслано відповідачу 04.06.2025 №2281/1/711.

Не отримавши відповіді на заяву та адвокатський запит вих.№22/05 від 22.05.2025, позивачка звернулася до суду зі вказаним позовом.

Після відкриття провадження у цій справі за результатами розгляду вказаної вище заяви позивачки відповідач виніс наказ від 29.07.2025 №3388 «Про виплату грошового забезпечення членам сімей зниклих безвісти та полонених військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 », згідно з яким начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтерові відповідача наказано забезпечити виплату належних щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення до настання обставин, визначених п.6 ст.9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.6 постанови КМУ від 30.11.2016 №884, зокрема, позивачці - матері солдата ОСОБА_2 , який зник безвісти 10.02.2025, частки від 50% належного грошового забезпечення, 50% належного грошового забезпечення військовослужбовця та частки від 50% грошового забезпечення, яка належить батькові військовослужбовця, зарахувати на депонований рахунок частки.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо змісту спору суд урахував, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - ЗУ №2232-XII).

Так, відповідно до ч.1 ст.1 вказаного Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ч.4 ст.2 ЗУ №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Закінченням проходження військової служби відповідно до абзацу першого ч.3 ст.24 ЗУ №2232-XII вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Фінансове забезпечення заходів, пов`язаних з організацією військової служби і виконанням військового обов`язку, відповідно до ч.1 ст.43 ЗУ №2232-XII здійснюється за рахунок і в межах коштів Державного бюджету України. Додаткове фінансування цих заходів може відбуватися за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей регулює Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до ст.12 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

У статті 2 Закону №2011-XII акцентовано, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Пунктом 1 ст.9 Закону №2011-ХІІ передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до п.п. 2-3 ст.9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія),одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з п.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пункт 6 ст.9 Закону №2011-ХІІ у редакції від 25.08.2024 передбачав, що за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:

дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Суд врахував, що на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України виніс постанову від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168), редакція якої неодноразово змінювалася.

Пунктом першим вказаної Постанови установлено на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплату додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Згідно з п.12 вказаного Порядку виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення).

Неправомірні рішення, дії (бездіяльність) органів військового управління та командирів (начальників) згідно зі ст.19 ЗУ №2011-XII можуть бути оскаржені військовослужбовцями в порядку, передбаченому законами, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

У подальшому Законом України від 8 жовтня 2024 року №3995-IX «Про внесення зміни до пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» (далі - ЗУ №3995-IX), який введений в дію 01.02.2025, вказаний вище пункт 6 статті 9 Закону №2011-ХІІ викладено в такій редакції:

« 6. За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення.

Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону).

Порядок підтвердження справжності підпису військовослужбовця на особистому розпорядженні на випадок полону, оформлення та зберігання такого розпорядження та його скасування здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 4 статті 16 цього Закону.

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

Виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини.

Грошове забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, підлягає індексації відповідно до закону. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення таких військовослужбовців встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзацах четвертому - п`ятому цього пункту, належні та не виплачені військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти, суми грошового забезпечення після оголошення їх судом померлими включаються до складу спадщини.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігаються передбачені законом інші види забезпечення».

Отже, вказаний вище ЗУ №3995-IX чітко визначив коло осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця у разі відсутності його особистого розпорядження, а також розмір часток.

Така законодавча зміна має легітимну мету з огляду на воєнний стан та відомості пояснювальної записки до законопроекту, яким вносилися ці зміни.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884, редакція якого змінилася на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2025 р. № 449 (далі - Порядок №884).

Згідно з п.1 вказаний Порядок №884 визначає механізм виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки, розвідувального органу Міноборони, розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти (далі - військовослужбовці), особі (особам), визначеній (визначеним) військовослужбовцем в особистому розпорядженні, складеному на випадок захоплення в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, про виплату грошового забезпечення особі (особам) за його вибором із зазначенням розмірів часток таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону), та особам, зазначеним в абзацах четвертому і п`ятому пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У всіх його редакціях п.3 Порядку №884 передбачав заявочний принцип з наданням документів. Відповідно до п.3 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви про виплату грошового забезпечення (далі - заява про виплату) додаються такі документи:

копія паспорта громадянина України або копія тимчасового посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - копія паспортного документа іноземця або копія документа, що посвідчує особу без громадянства, копія посвідки на постійне/тимчасове проживання, копія посвідчення біженця або копія іншого документа, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України);

копія документа, що засвідчує реєстрацію заявника у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків із зазначеного Реєстру, внесені до паспорта громадянина України (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);

копія свідоцтва про шлюб або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу - для виплати грошового забезпечення дружині (чоловікові);

копія свідоцтва про народження дитини або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - для виплати грошового забезпечення законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей військовослужбовців;

копія документа, що підтверджує:

- призначення особи опікуном, піклувальником малолітньої (неповнолітньої) дитини військовослужбовця, усиновлення такої дитини, - для виплати грошового забезпечення законним представникам на малолітніх (неповнолітніх) дітей військовослужбовців або дітей військовослужбовців з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку);

призначення військовослужбовця опікуном, піклувальником повнолітніх дітей, рідних братів (сестер) чи їх усиновлення, - для виплати грошового забезпечення повнолітнім дітям військовослужбовців, їх рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці;

встановлення інвалідності, - для виплати грошового забезпечення дітям військовослужбовців з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам;

копія свідоцтва про народження військовослужбовців або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - для виплати грошового забезпечення батькам військовослужбовців;

копія рішення суду про поновлення батьківських прав - для виплати грошового забезпечення батькам військовослужбовців, які були позбавлені батьківських прав стосовно військовослужбовців;

копія свідоцтва про смерть особи, яка має право на отримання грошового забезпечення (за наявності), - для перерахунку частки виплати грошового забезпечення;

інформація про назву банку та номер поточного банківського рахунка (у форматі IBAN) - для зарахування грошового забезпечення визначеній особі.

Заява про виплату та додані до неї документи подаються у паперовій формі особисто чи на поштову адресу або в електронній формі (за технічної можливості) на адресу електронної пошти чи засобами інформаційно-комунікаційних систем.

Отже, для отримання відповідних виплат діяв на дату прийняття та діє під час розгляду справи заявочний принцип. Зокрема, до заяви про виплату грошового забезпечення позивачка, як мати зниклого без вісти військовослужбовця, мала надати відповідний пакет документів.

Суд установив, що позивачка дотрималася вказаних вимог та подала відповідачу відповідну заяву з документами.

Згідно з п.4 Порядку №884 командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає заяву про виплату та додані до неї документи і приймає рішення про виплату належної частки грошового забезпечення заявникам або про відмову у виплаті грошового забезпечення.

Рішення про виплату належної частки грошового забезпечення заявникам приймається на підставі:

документів, визначених у пункті 3 цього Порядку;

інформації, отриманої з державних реєстрів;

копії особистого розпорядження на випадок полону (за наявності).

Рішення про виплату або відмову у виплаті грошового забезпечення у письмовій формі доводиться до відома заявника протягом 15 календарних днів з дня подання заяви про виплату з обов`язковим зазначенням підстави у разі відмови у такій виплаті.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення заявникам у разі:

подання заяви про виплату особами, не передбаченими в пункті 1 цього Порядку, а також визначеними особами, які мають (набули) громадянство Російської Федерації чи Республіки Білорусь, або постійно проживають на території таких країн, або засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору;

подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 3 цього Порядку;

з`ясування в установленому порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовців у полон, самовільного залишення ними військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирства.

Встановлені обставини доводять, що відповідач розглянув заяву позивачки про призначення грошового забезпечення, як матері зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 по суті та прийняв рішення, як акт владно-розпорядчого характеру, а саме наказ від 29.07.2025 №3388 про виплату позивачці такого грошового забезпечення, що відповідає вказаному вище порядку дій. Зазначеним вище наказом відповідач наказав забезпечити виплату позивачці - матері солдата ОСОБА_2 , який зник безвісти 10.02.2025, частки від 50% належного грошового забезпечення.

Зважаючи, що відповідач розглянув заяву позивачки та за результатом її розгляду прийняв вказаний вище наказ відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду та не прийняття обґрунтованого рішення за її заявою про призначення грошового забезпечення, як матері зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 , та зобов`язання відповідача розглянути її заяву та ухвалити обґрунтоване рішення про призначення або відмову у призначенні грошового забезпечення відповідно до постанов КМУ №884 та №168 із письмовим повідомленням заявниці.

Позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката Малофєєва А.І. вих.№22/05 від 22.05.2025 та зобов`язання відповідача надати відповідь на адвокатський запит вих. №22/05 від 22.05.2025 у порядку та строки, визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, зважаючи на таке.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - ЗУ №5076-VI).

Питання щодо адвокатського запиту врегульовані ст.24 ЗУ №5076-VI. Так, згідно з ч.1 вказаної статті адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства.

Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до ч.2 ст.24 ЗУ №5076-VI орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Згідно з ч.3 ст.24 ЗУ №5076-VI відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Отже, на органи державної влади законодавством покладено обов`язок щодо надання відповіді на адвокатський запит не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частинами 1, 2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши в сукупності вказані норми суд дійшов висновку, що сторони в адміністративному судочинстві мають активно реалізувати процесуальні права щодо надання доказів для підтвердження висловлених у письмових заявах до суду доводів та аргументів, не перекладаючи такий обов`язок абсолютно на суд.

Згідно з ч.2 ст.79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Зважаючи на зміст заявлених позовних вимог, межі предмета спору суд урахував, що сукупністю доказів не підтверджено наявність належних, достовірних та допустимих доказів направлення представником позивачки адвокатського запиту вих.№22/05 від 22.05.2025 відповідачу та отримання його відповідачем.

Вказаний вище лист від 04.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на який посилається представник позивачки у позові та інших заявах по суті, підтверджує розгляд запиту адвоката від 01.06.2025 №01/06 та надіслання його копії відповідачу 04.06.2025 №2281/1/711. Тобто, не стосується спірного адвокатського запиту. Отже, відповідач в межах встановлених обставин діяв з дотриманням встановленого зазначеними нормами права порядку та способу дій, позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на результати вирішеного спору відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову адвоката Малофєєва А.І. від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду та не прийняття обґрунтованого рішення за заявою про призначення грошового забезпечення, як матері зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 , та ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката Малофєєва А.І. вих.№22/05 від 22.05.2025;

зобов`язання відповідача розглянути її заяву та ухвалити обґрунтоване рішення про призначення або відмову у призначенні грошового забезпечення відповідно до постанов КМУ №884 та №168 із письмовим повідомленням заявниці, надати відповідь на адвокатський запит вих. №22/05 від 22.05.2025 у порядку та строки, визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 22.08.2025.