Справа № 160/23914/25
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сластьон А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -
20 серпня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:
-визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 18.07.2025 року в частині призову ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за під час мобілізації, на особливий період до військової частини НОМЕР НОМЕР_1 ;
-визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР НОМЕР_1 по стройовій частині в частині призначення та зарахування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до списків особового складу військової частини НОМЕР НОМЕР_1 .
Одночасно з позовною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача - адвоката Бровка Олександра Олеговича про застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони Військовій частині НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) (в особі її посадових/службових осіб) вчиняти дії щодо направлення військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі.
Зазначена заява про забезпечення позову подана заявником одночасно з адміністративним позовом.
Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є працівником АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ». Вказане підприємство здійснило бронювання своїх працівників, які працюють у зазначеному товаристві. Позивач був заброньований на підставі постанови КМУ від 04.02.2015 №45 з 29.01.2024 до 16.07.2025. Станом на 17.07.2025 ОСОБА_2 було подано на бронювання засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг ДІЯ. Згодом позивач був затриманий співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі Відповідач 1), в той же день пройшов військово-лікарську комісію, як результат видано наказ про мобілізацію Позивача та поіменний список на відправку Позивача до військової частини НОМЕР_1 .
Позивач вважає, що оскарження до суду наказів відповідачів не зупиняє їх дії. При цьому, невжиття судом заходу забезпечення позову в спірних правовідносинах дійсно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2025, визначено склад суду для розгляду вказаної заяви, головуючий суддя Сластьон А.О.
Вказану заяву було передано судді Сластьон А.О. для розгляду 20.08.2025.
Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За правилами частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема й шляхом зупинення дії індивідуального акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії.
Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При цьому, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем вказано, що ОСОБА_2 , не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, оскільки він є заброньованим. Попри зазначені обставини, ОСОБА_2 було призвано на військову службу під час мобілізації та відправлено до військової частини НОМЕР_1 .
Позивач вказує, що оскарження до суду винесених відносно нього наказів про призов на військову службу та зарахування до особового складу військової частини не зупиняє їх дії. При цьому, на думку заявника, невжиття судом заходу забезпечення позову шляхом заборони командиру та уповноваженим посадовим особам Військової частини НОМЕР_1 , а також командирам та уповноваженим посадовим особам інших військових частин Збройних сил України вчиняти дії щодо переміщення (направлення) позивача для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини до набрання законної сили рішення суду у цій справі дійсно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
З цього приводу суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 1) частини 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.
В матеріалах справи міститься довідка АТ «Укрзалізниця» від 28.08.2025 №21ВПОДСРП про те, що позивач, станом на 28.08.2025 є заброньованою особою.
Суд погоджується з доводами представника заявника про те, що оскарження до суду наказів ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військової частини НОМЕР_1 не зупиняє їх дії.
При цьому, як зазначено представником заявника у заяві про забезпечення позову, невжиття судом заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а саме: позивача може бути переміщено до іншої військової частини і, як наслідок, з`явиться два нових накази на переведення та на зарахування до особового складу іншої військової частини, яка не є стороною у даній справі.
З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити таке.
Правомірність та оцінка оскаржуваних наказів, виданих ІНФОРМАЦІЯ_4 та військової частини НОМЕР_1 , підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті та буде надана судом за результатами розгляду справи.
На переконання суду, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності відповідача у справі може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності під час розгляду адміністративної справи по суті.
При цьому, суд звертає увагу, що у заяві про забезпечення позову не зазначено про конкретні негативні наслідки невідворотного характеру, які можуть спричинити порушення прав заявника в такій мірі, що для їх відновлення необхідно було б докласти значних зусиль, або захист цих прав був би неможливий без вжиття судом заходів забезпечення позову у ситуації, коли на момент звернення із заявою про забезпечення позову ОСОБА_2 вже втратив статус військовозобов`язаної особи і набув статусу військовослужбовця, а заходи забезпечення позову стосуються заборони вчиняти дії, що випливають з акта індивідуальної дії щодо призову на військову службу, який вже вичерпав свою дію, оскільки ОСОБА_2 , як зазначено в позовній заяві, вже зарахований до списків особового складу військової частини.
Попри те, що заявником не надано до заяви доказів беззаперечної його відправки до військової частини або іншого військового формування на військову службу за мобілізацією, суд не ставить під сумнів ці обставини. Суд враховує , що представником позивача до подачі позовної заяви та заяви про забезпечення позову вживалися заходи з отримання доказів на підтвердження заявлених позовних вимог від ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військової частини НОМЕР_1 , про що свідчать наявні в матеріалах справи докази направлення відповідних адвокатських запитів.
Щодо твердження заявника про те, що невжиття судом заходу забезпечення позову у зазначений в заяві про забезпечення спосіб несе реальні ризики для ускладнення чи виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, то суд вказує, що посилання заявника на випадок можливого настання негативних наслідків чи порушення прав в майбутньому не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову.
При цьому, суд вказує, що переведення позивача до іншої військової частини дійсно може істотно ускладнити виконання рішення суду в разі, якщо позовні вимоги будуть задоволені, оскільки правовідносини між позивачем і відповідачем (військовою частиною) будуть припинені, відтак, у відповідача (військової частини) будуть відсутні повноваження на звільнення позивача з іншої військової частини.
Враховуючи викладене, на момент розгляду заяви про забезпечення позову знайшли підтвердження обставини того, що невжиття заходів забезпечення у вигляді заборони переведення позивача на службу до іншої військової частини може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача в цій справі.
Щодо вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони переведення позивача для проходження військової служби до іншого місця служби.
В цій частині заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України (ст. 65 Конституції України).
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі Закон №2232-XII) початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Отже, на момент звернення до суду із заявою про забезпечення позову позивач, як вбачається з позовної заяви та заяви про забезпечення позову, набув статусу військовослужбовця з усіма обов`язками, передбаченими Законом України "Про військовий обов`язок і військову.
Крім того, згідно п. 10 ч. 3 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Відтак, запропонований позивачем спосіб забезпечення позову, з урахуванням попередньої оцінки суду, є неспівмірним та неадекватним в наявній юридичній ситуації.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.
Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
1.Задовольнити частково заяву представника позивача адвоката Бровка Олександра Олеговича про забезпечення позову.
3. Оригінал та копію даної ухвали надіслати (вручити) стягувачу (позивачу), копія ухвали надіслати (вручити) іншим учасникам справи.
Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 21.08.2028.

Стягувач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Боржник: Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 20.08.2025.

Суддя А.О. Сластьон