Справа № 500/3258/25
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3258/25

19 серпня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський тракторний завод" до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровський тракторний завод" (далі - ТОВ "ДТЗ", Товариство, позивач) звернулося до суду з позовом до Тернопільської митниці, у якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА403070/2025/000172/2 від 07.05.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації №UA403070/2025/000249.

Позов обґрунтовано тим, що 04.02.2025 між позивачем (покупцем) та компанією WEIFANG FRD MACHINERY CO., LTD (Китай) укладено міжнародний контракт купівлі- продажу товарів № FRDDTZ2025 про поставку товару, який визначається у додатках до контракту, зокрема, грунтофрези на 33480,00 дол.США. На виконання цього контракту та згідно з рахунком-фактурою (комерційним інвойсом) № 2025-1 від 05.02.2025 було ввезено на митну територію України вищевказаний товар, уповноваженою особою подано 16.04.2025 до Тернопільської митниці до митного оформлення митну декларацію (далі - МД) №25UA98U0 з документами на підтвердження заявленої митної вартості за ціною договору.

Проте митний орган прийняв спірне рішення, яким скоригував митну вартість товару за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України (далі - МК України) з тих підстав, що в копії експортної декларації країни відправлення №00028840 від 07.02.2025 зазначено класифікаційний код товару , а в поданій до митного оформлення МД від 16.04.2025 №25UA98U0 заявлено товар під кодом УКТЗЕД ; згідно з Правилами Інкотермс 2010 умови поставки СРТ (визначені умовами контракту) передбачають оплату витрат на перевезення товару до названого місця призначення продавцем, проте згідно виписки із загальної калькуляції від виробника товару від 05.02.2025 №б/н у вартість товарів не включено витрати на транспортування; прайс-лист та комерційна пропозиція містять інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки СРТ SHEPETIVKA, що обмежує конкурентність.

Позивач з таким рішенням не погоджується та вважає його протиправним, так як декларантом було надано усі документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом. Жодних розбіжностей у документах, поданих для митного оформлення і які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не було, а тому у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів.

Копія експортної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подавався декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і ця митна декларація була належним чином оформлена відповідно до чинного законодавства Китайської Народної Республіки. Надані ТОВ «ДТЗ» до оформлення основні документи узгоджені між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар, його характеристики та ціну, а отже вказані у сукупності відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), жодним чином не давали митному органу підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В оскаржуваному рішенні відповідачем не обгрунтовано, яким чином зазначення чи не зазначення умов поставки у митній декларації країни відправлення впливає на числові значення митної вартості товару, що підлягає митному оформленню. Умови поставки товару були зазначені у зовнішньоекономічному контракті, додатках, в інвойсі та інших документах, які були надані ТОВ «ДТЗ» відповідачу для здійснення митного оформлення товарів.

Протиправність рішення про коригування митної вартості товарів №UА403070/2025/000172/2 від 07.05.2025 свідчить про безпідставність прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації №UA403070/2025/000249. У зв`язку з такими обставинами позивач звернувся до суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

У строк, встановлений судом, надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позовні вимоги заперечує. Вказує, що під час митного оформлення товару по МД від 16.04.2025 №25UA98U0 за результатами розгляду наданих для підтвердження митної вартості документів встановлено недоліки оформлення в товаросупровідних документах: в копії експортної декларації країни відправлення та поданій до митного оформлення МД заявлено товари під різним кодом УКТЗЕД; під сумнів поставлено витрати на транспортування, бо умови поставки CPT передбачають оплату витрат на перевезення товару до названого місця призначення продавцем, а в калькуляції такі витрати відсутні; вказано на недоліки прайс-листа та комерційної пропозиції, що містять інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки CPT.

З цього відповідач виснував, що у поданих до митного оформлення разом із МД документах наявні розбіжності та невідповідності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а також наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів. Крім того, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, враховуючи те, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою.

Представник відповідача вказує, що оскаржувані рішення та картка відмови у прийнятті митної декларації прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства та обґрунтовано, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Ухвалою суду від 17.06.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні.

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровський тракторний завод» зареєстроване як юридична особа, основним видом діяльності є оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням.

04.02.2025 між ТОВ «ДТЗ» (покупець) та компанією WEIFANG FRD MACHINERY CO., LTD (Китай) укладено міжнародний контракт купівлі-продажу товарів № FRDDTZ2025, за умовами якого сторони домовились про продаж товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у додатках до контракту, які є невід`ємною частиною даного контракту.

Згідно з контрактом № FRDDTZ2025 від 04.02.2025 та додатком № 2025-1 від 05.02.2025 до нього Товариство придбало наступні товари: грунтофрези ДМТЗ 125Р у кількості 20 шт. за сукупною ціною 5130,00 дол.США; грунтофрези ДМТЗ 140Р у кількості 50 шт. за сукупною ціною 13500,00 дол.США; грунтофрези ДМТЗ 160Р у кількості 50 шт. за сукупною ціною 14850,00 дол.США, а всього за цією додатковою угодою було придбано товару на 33480,00 дол.США.

Відповідно до умов контракту № FRDDTZ2025, додатку № 2025-1, а також комерційного інвойсу № 2025-1 від 05.02.2025 продавцем товар постачається на умовах СРТ - Шепетівка, Україна.

16.04.2025 уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення Шкуропат О.М. подано до митного оформлення МД №25UA98U0, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступні товари: грунтофреза ДМТЗ 125Р 20 шт., грунтофреза ДМТЗ 140Р 50 шт., грунтофреза ДМТЗ 160Р 50 шт. Використовуються для сільськогосподарських робіт, для підготовки або оброблення ґрунту. Поставляються у частково розібраному стані, для зручності транспортування. Торговельна марка: ДМТЗ. Виробник: WEIFANG FRD MACHINERY CO, LTD. Країна виробництва: CN.

До МД відповідно до інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи: пакувальний лист (Packing list) №2025-1 від 07.02.2025; рахунок-фактура (інвойс) № 2025-1 від 05.02.2025; накладна ЦІМ (СІМ consignment note (rail)) №37554755 від 11.04.2025; супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) - 25PL322080NSDK0YM0 від 08.04.2025; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) - 25C3707A1352/00002 від 08.04.2025; комерційна пропозиція від виробника товару б/н від 29.01.2025; прайс-лист від виробника товару б/н від 15.01.2025; розрахунок ціни (калькуляція) - виписка із загальної калькуляції від виробника товару б/н від 05.02.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №FRDDTZ2025 від 04.02.2025 та додаток до нього № 2025-1 від 05.02.2025; заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, які декларуються не належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю від 16.04.2025; інші некласифіковані документи - лист 1-1 від 16.04.2025, технічні паспорта від виробника товару б/н від 07.02.2025, технічні характеристики від виробника товару б/н від 07.02.2025; копія митної декларації країни відправлення №00028840 від 07.02.2025.

Далі під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684, автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» (далі - АСМО «Інспектор») було згенеровано форми митного контролю: « 105-2 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів підрозділом митного оформлення»; « 106-2 Витребування документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товарів»; «202-1 Проведення часткового огляду - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації та інших документах, поданих до митного оформлення»; « 902-1 Застосування ваговимірювальних пристроїв»; « 911-1 Здійснення фото- та/або відеофіксації виконання митних формальностей». Також АСМО «Інспектор» посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур.

У подальшому Тернопільською митницею направлено уповноваженій особі декларанта електронне повідомлення про початок консультації з митним органом та для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідач просив надати такі документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до частини третьої статті 53 МК України прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Уповноваженою особою декларанта на вимогу митниці додатково було надано банківський платіжний документ, що стосується товару - платіжну інструкцію в іноземній валюті № 13 від 18.03.2025, а листом № 2025-1 від 07.05.2025 повідомлено митницю про те, що до митного оформлення подані усі документи, які підтверджують заявлену митну вартість.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000172/2 від 07.05.2025, у графі 33 якого зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, та додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; каталоги, специфікації, виробника товару. АСУР згенеровано форми митного контролю щодо контролю митної вартості за кодами МФ 105-2, 106-2.

У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, враховуючи також те, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою.

Ще у рішенні вказано, що в копії експортної декларації країни відправлення №00028840 від 07.02.2025 зазначено класифікаційний код товару , проте в поданій до митного оформлення МД від 16.04.2025 №25UA98U0 заявлено товар під кодом УКТЗЕД . Згідно з Правилами Інкотермс 2010 умови поставки CPT передбачають оплату витрат на перевезення товару до названого місця призначення продавцем, проте згідно виписки із загальної калькуляції від виробника товару від 05.02.2025 №б/н у вартість товарів не включено витрати на транспортування. Прайс-лист № б/н від 15.01.2025 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки CPT SHEPETIVKA, що обмежує конкурентність. Комерційна пропозиція №б/н від 29.01.2025 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки CPT SHEPETIVKA, що обмежує конкурентність.

У зв`язку з цим у рішенні Тернопільська митниця виснувала, що виявлені обставини не дають можливостей здійснити перевірку числових значень складових митної вартості товарів. Подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За результатом проведеної консультації з декларантом дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статті 58 МК України та статей 59-63 МК України. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно зі статтею 64 МК України.

За основу для обрахунку митної вартості товару №1 взято інформацію щодо вартості згідно з ЕМД від 06.02.2025 UA204150/2025/000258 на рівні 4,755 дол. США/кг (982,70 дол.США/шт), товар - машини сільськогосподарські для оброблення ґрунту, в яких ходова частина і робоча частина утворюють єдиний нероздільний блок, компл.: Грунтофрез електричний ЕРТ-1100. Країна виробництва CN Виробник - NINGBO JOYO GARDEN TOOLS СО., LТD. Торговельна марка - FORTE, умови поставки - FOB). Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Тернопільською митницею одночасно з рішенням про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000172/2 від 07.05.2025 прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403070/2025/000249.

Позивач з метою випуску товару у вільний обіг скористався правом, визначеним частиною сьомою статті 55 МК України, та подав митному органу нову митну декларацію, сплативши суму митних платежів згідно із заявленою митною вартістю із наданням гарантій відповідно до розділу X МК України в забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

У подальшому, не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації за заявленою митною вартістю за ціною договору та коригуванням митної вартості товарів, карткою відмови, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості за ціною договору.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Підтверджуючими документами про вартість товару є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).

Перевірячи правильність обчислення митної вартості суд з`ясував таке.

Документи на підтвердження заявленої митної вартості подані відповідно до тих, що визначені у частині другій статті 53 МК України, а саме:

зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №FRDDTZ2025 від 04.02.2025 та додаток до нього № 2025-1 від 05.02.2025 (відповідно до пункту 2 «зовнішньоекономічний договір (контракт) та додатки до нього у разі їх наявності»);

рахунок-фактура (інвойс) № 2025-1 від 05.02.2025 (відповідно до пункту 3 «рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу»);

у зв`язку з тим, що відповідно до додатку до контракту, передбачений порядок оплати: 365 днів з дати вказаної у відвантажувальних документах або передоплата, банківські платіжні документи не надавались (відповідно до пункту 4 «якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару»); такі надані як додатковий документ, а саме платіжна інструкція в іноземній валюті № 13 від 18.03.2025 на частину суми поставки, до суду надана ще одна платіжна інструкція в іноземній валюті № 21 від 22.05.2025;

комерційна пропозиція від виробника товару б/н від 29.01.2025, прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 15.01.2025, виписка із загальної калькуляції від виробника товару б/н від 05.02.2025 (відповідно до пункту 5 «за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару»);

у зв`язку з тим, що витрати на транспортування ніс продавець, документи щодо витрат на транспортування не надавались, товар постачався на умовах СРТ - Шепетівка, Україна, тобто всі витрати на доставку товару здійснюються за рахунок продавця на умовах доставки продавцем товару названому перевізнику. Продавець WEIFANG FRD MACHINERY CO., LTD (Китай) оплатив витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення (відповідно до пункту 6 «транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів»);

імпорт товару не підлягав ліцензуванню, тому визначені у пункті 7 документи «ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню» не надавалися;

у зв`язку з тим, що страхування товару не здійснювалось, документи не надавались (відповідно до пункту 8 «якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування»).

Також позивачем було надано до митного органу пакувальний лист №2025-1 від 07.02.2025; накладна ЦІМ №37554755 від 11.04.2025; супровідний документ T1 25PL322080NSDK0YM0 від 08.04.2025; сертифікат про походження товару; технічні паспорта від виробника товару б/н від 07.02.2025 та технічні характеристики від виробника товару б/н від 07.02.2025; копія митної декларації країни відправлення №00028840 від 07.02.2025.

Наданий зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №FRDDTZ2025 від 04.02.2025 та додаток до нього № 2025-1 від 05.02.2025 визначають предмет та умови поставки, умови оплати, строк дії контракту та основні зобов`язання продавця та покупця тощо.

Відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) № FRDDTZ2025 від 04.02.2025, додатку № 2025-1 до нього загальна вартість товару, що постачався у спірному випадку становила 33 480,00 дол.США.

У рахунку-фактурі (комерційному інвойсі) № 2025-1 від 05.02.2025 визначено ідентифікаційні ознаки товару, ціну за одиницю, кількість, вартість, що відповідає обсягу та вартості, вказаній у додатку № 2025-1, загальна вартість товару, що постачався 33 480,00 дол.США.

Суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів - це ціна, зазначена саме відправником у рахунку-фактурі. Лише рахунок-фактура (інвойс) згідно з частиною другою статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. Вказана в МД № 25UA98U0 від 16.04.2025 фактурна вартість оцінюваного товару відповідає тій, що зазначена в інвойсі № 2025-1 від 05.02.2025. Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо товару подані позивачем документи не містять.

Заявлена декларантом вартість товару за ціною договору підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Стосовно підстав, які митний орган вказує в оскаржуваному рішенні, то сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості товару, в першу чергу, зводяться до того, що до митної вартості включено лише вартість товару, проте відсутні інші складові, зокрема, транспорті витрати.

Водночас митний орган сам же в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості зауважує, що сторонами зовнішньоекономічного контракту у додатку № 2025-1 визначено умови поставки СРТ - Шепетівка, Україна, які відповідно до положень Інкотермс-2010 (фрахт/перевезення оплачено до (... назва місця призначення)) означають, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Отже, всі витрати на доставку товару здійснюються за рахунок продавця на умовах доставки продавцем товару названому перевізнику.

Так як транспортні витрати несе продавець товару, Товариство не понесло додаткових транспортних витрат, а сумніви митного органу в цій частині є необгрунтованими. Не зазначення окремим рядком таких витрат виробником товару у загальній калькуляції, не свідчить про заниження митної вартості товару покупцем. А окрім того, виписка із загальної калькуляції від 05.02.2025 містить щодо кожного найменування товару вартість «інших невиробничих витрат».

Щодо зазначення у експортній декларації країни відправлення №00028840 від 07.02.2025 класифікаційний коду товару , а в поданій до митного оформлення МД від 16.04.2025 №25UA98U0 під кодом УКТЗЕД , то суд зазначає, що митний орган прийняв код УКТЗЕД , який визначений декларантом при поданні МД. При цьому відповідач не зазначив, яким чином і на яку складову митної вартості впливає невідповідність класифікації товару з експортною декларацією, яку оформлював продавець.

Стосовно відомостей у прайс-листі з вказівкою на інформацію щодо цін товарів виключно на умовах поставки CPT SHEPETIVKA, що обмежує конкурентність, та в комерційній пропозиції №б/н від 29.01.2025, то суд зауважує на такому.

Прейскурант (прайс-лист), є одним з допоміжних (додаткових) документів, який митний орган може витребувати у декларанта відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Аналогічно можна сказати й за комерційну пропозицію.

Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг. Зазвичай прейскуранти (прайс-листи) виробника товару містять пропозицію продавця, адресовану необмеженому колу покупців, з відомостями, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів. Жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми.

Суд враховує те, що інформація, яка міститься у прайс-листі, комерційній пропозиції, які подавалися до митного оформлення у спірному випаду, є документами продавця, відповідно, Товариство позбавлене можливості впливати на його зміст та зазначення будь-якої інформації.

Крім того, відсутність загального прайс-листа (адресованого невизначеному колу покупців) від виробника товару не може бути підставою для коригування митної вартості товару, оскільки останній не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів.

Також суд зазначає висновки викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.10.2020 у справі № 810/690/17 про те, що митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість відомостей прайс-листа як на підставу для коригування митної вартості товару. У іншій постанові від 10.05.2023 у справі № 815/1780/17 Верховний Суд зазначив, що висновки відповідача стосовно того, що зазначення у прайс-листах умов поставки CIF Одеса (Чорноморськ) не відповідають вимогам чинного законодавства, судова колегія також вважає такими, що не свідчать про наявність розбіжностей у поданих документах, оскільки на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа, який може оформлюватись продавцем у довільній формі та на власний розсуд. Крім того, прайс-лист не є основним документом на підтвердження митної вартості товару, в зв`язку з чим будь-які сумніви в правильності його складання не повинні впливати на висновок митного органу про необхідність коригування митної вартості товару.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що при розгляді цієї справи не встановлено у документах, які подані декларантом до митного оформлення ознак підробки чи відсутності у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант позивача надав митному органу належні та допустимі, достатні докази на підтвердження ціни товару і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Щодо мотивів відповідача про те, що ціни на імпортований товар, є нижчими від цін за аналогічні товари, розмитнення яких вже проводилося, то такі обставини не є та не можуть бути самостійною підставою для підвищення митної вартості товарів відповідно до вимог МК України, оскільки ці відомості мають допоміжний інформаційний характер, а отже, не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів. Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

У постанові від 09.11.2022 у справі № 815/2162/17 Верховний Суд зазначив про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів суд оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 25.02.2021 у справі № 810/3295/17, від 23.11.2022 у справі № 810/2547/17).

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості.

Наведені обставини, встановлені у цій справі, дають підстави для висновку про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору. Натомість відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у МД, поданих декларантом позивача; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

При цьому митний орган належно не обґрунтував свої рішення про коригування митної вартості товару і картку відмови та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Оскільки рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000172/2 від 07.05.2025 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, то його слід визнати протиправним та скасувати, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403070/2025/000249, прийняту за таких самих підстав, а позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що суд задовольняє позов повністю, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 10431,02 грн, перерахований до бюджету згідно з платіжною інструкцією №36 від 27.05.2025.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський тракторний завод" (вулиця Текстильна, 38, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46004, ) до Тернопільської митниці (вулиця Текстильна, 38, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46004) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів №UА403070/2025/000172/2 від 07.05.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403070/2025/000249.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський тракторний завод" судовий збір у розмірі 10431,02 грн (десять тисяч чотириста тридцять одну грн 02 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.08.2025.

Суддя Чепенюк О.В.