Справа № 520/15707/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

20.08.2025 № 520/15707/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 у повному обсязі індексації - різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2019 із врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2019 з урахуванням фіксованого розміру індексації - різниці між сумою можливої індексації та розміром підвищення доходу у березні 2018 року, який складає 4 463,15 грн щомісячно, відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням нарахованих та виплачених сум.

Ухвалою суду від 20.06.2025 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Оскільки в період з 04.08.2025 по 18.08.2025 включно суддя перебував у щорічній відпустці, розгляд справи здійснюється з урахуванням днів відпустки в перші робочі дні.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі наступного.

Суд зазначає, що приписами ст. 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Приписами пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд наголошує, що виходячи з буквального тлумачення норм процесуального законодавства, для застосування положень пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, необхідним є одночасна наявність наступних елементів, 1) ті самі сторони; 2) той самий предмет; 3) ті самі підстави.

Судом встановлено, що в позовній заяві, що розглядається в межах даної справи, позивач просить суд визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати йому в повному обсязі індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2019, з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2019 з урахуванням фіксованого розміру індексації - різниці між сумою можливої індексації та розміром підвищення доходу в березні 2018 року, який складає 4463,15 грн щомісячно, відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням нарахованих та виплачених сум.

Тобто, спір у даній справі виник з приводу права позивача на нарахування та виплату йому Військовою частиною НОМЕР_1 фіксованої індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2019, що нараховується за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Разом з тим, з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що позивач вже звертався до Харківського окружного адміністративного суду з позовними вимогами, зокрема, щодо визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування (нарахування в меншому розмірі) та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в належному розмірі за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2019 року із врахуванням вимог абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 у частині розрахунку індексації, як різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу, та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2019 року, з врахуванням вимог абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 у частині розрахунку індексації, як різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу (справа № 520/23359/24).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 у справі №520/23359/24, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2019 (включно) з урахуванням абзацу 4 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2019 (включно) з урахуванням абзацу 4 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набрало законної сили 21.01.2025.

Так, судовим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 у справі № 520/23359/24, що набрало законної сили 21.01.2025, вже надано оцінку діям (бездіяльності) Військової частини НОМЕР_1 , що полягають у нездійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2019 (включно) з урахуванням абзацу 4 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Тобто, позивач у даній справі фактично повторно звернувся до суду з позовними вимогами (висловивши такі вимоги трохи по-іншому) щодо перерахунку та виплати йому фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2019 відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, що вже були розглянуті судом та щодо яких вже ухвалене рішення суду, що набрало законної сили.

При цьому, позовна заява позивача, що розглядалася у справі № 520/23359/24, містить доводи та вимоги щодо права позивача на отримання фіксованої суми індексації - різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2019 за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року чином, з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 (сторінки 11-14 позовної заяви у справі №520/23359/24), які є аналогічними доводам та вимогам щодо права позивача на отримання фіксованої індексації-різниці за той самий період, викладеним у позовній заяві, що розглядається в даній справі.

Окрім того, в обґрунтування позовної заяви, що розглядалася в межах справи №520/23359/24, позивач посилався на правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21 та від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, в яких Верховним Судом було викладено висновки щодо умов, які визначають право особи на отримання фіксованої індексації-різниці грошового забезпечення, та порядку розрахунку такої індексації. Позовна заява в даній справі також містить посилання на зазначені правові позиції Верховного Суду та на відповідний розрахунок фіксованої індексації-різниці, що вже була предметом розгляду у справі № 520/23359/24.

Тобто, судом встановлено, що в даній справі та у справі № 520/23359/24 позивачем заявлені однокові позовні вимоги до одного відповідача, що стосуються виплати позивачу фіксованої індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2019, що виплачується за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року чином, відповідно до положень абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078.

Різне формулювання зазначених позовних вимог не свідчить про відмінність таких вимог, оскільки вони стосуються одного виду індексації (фіксованої індексації) та одного періоду, за який має бути виплачена відповідна індексація.

При цьому, в позовній заяві позивач зазначає, що він не погоджується з розміром нарахованої йому на виконання рішення суду у справі № 520/23359/24 фіксованої індексації-різниці, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Суд зазначає, що в даному випадку, в разі незгоди позивача з виконанням зазначеного вище рішення суду позивач не позбавлений права звернутися до суду в межах судової справи №520/23359/24 в порядку статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки неналежне виконання рішення суду за загальним правилом не створює нових спірних правовідносин та не є підставою для подання до суду нового позову з такими ж позовними вимогами.

Незгода позивача з розміром нарахованої йому фіксованої індексації на виконання рішення суду в іншій справі не свідчить про виникнення спору, а лежить в площині виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а, від 16 лютого 2019 у справі № 816/2016/17 та у постановах Верховного Суду від 30 січня 2024 року у справі № 320/19014/23, від 21 лютого 2024 року у справі № 140/17323/23, від 19 вересня 2024 року у справі № 400/3650/24 та від 30 вересня 2024 року у справі № 460/23064/23.

Отже, з огляду на те, що судом встановлено наявність такого, що набрало законної сили рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, наявні підстави для закриття провадження в даній справі.

При цьому, суд зауважує, що позивач, отримавши рішення суду, в разі незгоди з його змістом має право оскаржити таке рішення, а не подавати новий позов щодо періоду, який вже був розглянутий судом.

Згідно частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України в разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 238, 243, 248, 256 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі № 520/15707/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН