Справа № 360/1597/25
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

22 серпня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1597/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Захарова Олександра Сергійовича про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом адвоката Захарова Олександра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Захарова Олександра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій представник позивача просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо автоматичного зарахування ОСОБА_1 на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 і Міністерство оборони України протягом п`яти днів з дня набрання рішенням у справі законної сили внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про непридатність ОСОБА_1 до військової служби та про його виключення з військового обліку.

Ухвалою суду від 18.08.2025 позовну заяву залишено без руху.

21.08.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) вчиняти дії щодо призову на військову службу ОСОБА_1 під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 , за результатами якого був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, про що було внесено відповідні записи до його військово-облікового документу.

Після того як Міністерством оборони України було презентовано можливість згенерувати електронний військовий документ «РЕЗЕРВ+», ОСОБА_1 пройшов всі етапи реєстрації, згенерував ВОД та отримав в ньому інформацію, яка не відповідає наразі дійсним обставинам справи. Так, в цьому додатку не міститься інформації, що зазначена вище, тобто взагалі відсутні дані щодо виключення позивача з військового обліку за результатами медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 .

При цьому згідно з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 . Таким чином, як вбачається з зазначеного, інформація щодо виключення позивача з військового обліку у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутня, а та інформація, що відображена в додатку «РЕЗЕРВ+», є недостовірною.

За виправленням даного питання позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 листом №899 від 03.07.2025 зокрема повідомив, що позивача автоматично, в ході реалізації Постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року №932, рішенням оператора реєстру вищого штабу, зараховано на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Не погоджуючись з діями Міністерства оборони України, як держателя Реєстру, по автоматичному зарахуванню позивача на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також з бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_9 щодо невнесення відомостей про його виключення з військового обліку, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На думку позивача, його було незаконно поставлено на облік до ІНФОРМАЦІЯ_8 , що наразі і є предметом оскарження.

При цьому згідно інформації з Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка відображається в застосунку «РЕЗЕРВ+» позивача з`явився запис: «Розшукує ТЦК та СП: порушення військового обліку. Причина розшуку: не став на військовий облік за місцем оформлення ВПО. Дата початку розшуку 20.08.2025».

Представник позивача вважає, що є достатні причини вважати, що ІНФОРМАЦІЯ_7 все ж таки має намір мобілізувати позивача, незважаючи на те, що згідно з чинним законодавством останній має статус непридатного до військової служби з виключенням з військового обліку.

Проте ОСОБА_1 мешкає не за місцем розташування ІНФОРМАЦІЯ_8 , а отже, у разі затримання працівниками Національної поліції останнього він буде доставлений не до ІНФОРМАЦІЯ_8 , а до найближчого.

Невжиття таких заходів може спричинити для позивача негативні наслідки в разі його мобілізації, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим, у зв`язку з чим захист прав, свобод та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду, буде істотно ускладнений.

При ухваленні рішення також просить врахувати висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 05 лютого 2025 року у справі № 160/2592/23, згідно з якими процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулась, а визнання процедури протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. З огляду на таке, просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини другої статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відтак, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Отже, аргументи позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову слід оцінювати з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Як вбачається із прохальної частини позовної заяви, предметом оскарження в межах цього адміністративного позову є дії Міністерства оборони України щодо автоматичного зарахування ОСОБА_1 на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку.

В свою чергу, обґрунтовуючи необхідність забезпечення адміністративного позову, представник позивача зазначає, що якщо заявника буде призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі-військовослужбовцю, є неможливим.

Відтак, на думку представника позивача, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Надаючи оцінку вказаним аргументам представника позивача, суд зазначає таке.

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 ( далі - Порядок № 560 ).

Відповідно до підпункту 1 пункту 27 Порядку № 560 під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою:

взяття на військовий облік;

проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки);

призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

В свою чергу, згідно з приписами пунктів 28, 29 вказаного Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1). У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; підпис (кваліфікований електронний підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку, дата підпису; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Згідно з приписами Порядку № 560 призов на військову службу під час мобілізації здійснюється за певною процедурою, яка складається не лише з оформлення повістки, а передбачає, зокрема, проходження медичного огляду та оформлення відповідно.

Щодо існування підстав для забезпечення позову згідно з пунктом 1 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд зазначає, що відповідні доводи представника позивача зводяться до того, що завершення відповідачем заходів з призову позивача незворотньо змінить його правовий статус, після чого не можливо буде реалізувати право на відстрочку.

З цього приводу суд зазначає, що існування заходів з призову представником позивача обґрунтовано посиланнями на те, що згідно з інформацією з Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка відображається в застосунку «РЕЗЕРВ+» позивача з`явився запис: «Розшукує ТЦК та СП: порушення військового обліку. Причина розшуку: не став на військовий облік за місцем оформлення ВПО. Дата початку розшуку 20.08.2025».

Наявність вказаної обставини не дає достатніх підстав для висновку про те, що відповідач саме вживає заходів, спрямованих на мобілізацію позивача. Як наслідок, відсутні підстави і для висновку про те, що невжиття заходів забезпечення зумовить незворотні зміни в правовому становищі позивача, оскільки не підтверджено достатню ймовірність існування ризику, в зв`язку з яким і мали б вживатися заходи забезпечення позову.

Суд звертає увагу позивача, що згідно п. 28 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Додатком № 1 до Порядку № 560 затверджено форму повістки.

Таким чином, заходи з призову позивача можуть бути здійснені шляхом вручення йому повістки. Позивачеві повістка не вручалась, що не заперечується позивачем.

Водночас, сама лише незгода заявника з діями відповідача - суб`єкта владних повноважень, щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно визначення ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та звернення до суду з позовом ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Отже, відсутні станом на день постановлення цієї ухвали підстави для висновку, що існуватиме неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття заходів забезпечення позову, а також що існуватиме необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, оскільки представником позивача не обґрунтовано невідворотність настання стверджуваних наслідків без застосування заходів забезпечення позову.

Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.09.2019 у справі № 826/13306/18.

Також, з огляду на обраний позивачем спосіб забезпечення адміністративного позову, суд додатково вважає за необхідне звернути увагу представника позивача на те, що він прямо суперечить вимогам законодавства, з якими існує обов`язок військовозобов`язаного, встановлений Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, зокрема та невиключно, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ним документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях), проходити медичний огляд тощо.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2023 у справі № 640/15534/22 вказав, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Предметом позову є питання наявності протиправних дій Міністерства оборони України щодо автоматичного зарахування ОСОБА_1 на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 та протиправної бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку.

Водночас в заяві про забезпечення позову позивач просить заборонити територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) вчиняти дії щодо призову на військову службу ОСОБА_1 під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням.

Призов на військову службу оформлюється начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, якому передує комплекс заходів, таких як вручення повістки, проходження ВЛК, отримання довідки ВЛК тощо.

Вказані дії не охоплюються предметом заявленого на розгляд суду спору.

Відтак, заявлена вимога в клопотанні про забезпечення позову не відповідає предмету судового спору, а тому в силу пункту 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути задоволена судом.

Позивач вважає, що його можуть мобілізувати та це унеможливить захист порушених прав, про які йдеться у поданому позові.

Суд не погоджується із такими твердженнями позивача з огляду на таке.

Головною підставою звернення із цією заявою є побоювання позивача, що його мобілізують, оскільки згідно інформації з Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка відображається в застосунку «РЕЗЕРВ+» позивача з`явився запис: «Розшукує ТЦК та СП: порушення військового обліку. Причина розшуку: не став на військовий облік за місцем оформлення ВПО. Дата початку розшуку 20.08.2025».

Однак, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем повістки про призов на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Як свідчить відповідь ІНФОРМАЦІЯ_1 на адвокатський запит представника позивача, позивачу необхідно звернутися до районного (міського) ТЦК та СП відповідної адміністративно-територіальної одиниці для взяття на військовий облік, уточнення облікових даних, проходження медичного огляду військово-лікарською комісією та внесення відомостей до Реєстру.

Тобто мова не йде про призов, мова йде про уточнення облікових даних позивача.

З цих підстав суд не вважає, що права позивача, про захист і поновлення яких ідеться у позові, неможливо чи ускладнено буде поновити без застосування заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження.

За таких обставин, враховуючи приписи наведених положень нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що у даному випадку підстави, передбачені частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України для забезпечення даного позову, відсутні, тому відмовляє у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Захарова Олександра Сергійовича про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом адвоката Захарова Олександра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяІ.О. Свергун