Справа № 520/10903/25
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року № 520/10903/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОСК-ТЕХНОЛОДЖІ (вул. Велико-Бурлуцька, буд.14, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61028, ) до Харківської митниці Державної митної служби України (вул. Миколаївська, буд. 16Б, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61005, ) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся Товариство з обмеженою відповідальністю ОСК-ТЕХНОЛОДЖІ з адміністративним позовом до Харківської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів №UA807000/2025/000032/2 від 24.01.2025 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2025/000036;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61005, ) на користь ТОВ "ОСК-ТЕХНОЛОДЖІ"(вул. Велико-Бурлуцька, 14, м. Харків, Харківська обл., 61028, ) витрати на оплату професійної правничої допомоги у сумі 10 000,00 грн, відповідно до доказів, що додаються до позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів №UA807000/2025/000032/2 від 24.01.2025 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2025/000036 є протиправними та підлягають скасуванню.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.01.2025 року до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ТОВ «ОСК-ТЕХНОЛОДЖІ» () була подана митна декларація №UA807200/2025/000866 (25UA66U9) на товар: «Частини електричних двигунів листи ротора та статора ….» код згідно з УКТ ЗЕД , що надійшло на адресу ТОВ «ОСК-Технолоджі». за зовнішньоекономічним контрактом з підприємством Wuxi Giant Leader Traders Co., Ltd 1-4082 Huijian Industry Material Китай.

Разом з митною декларацією Позивачем були надані наступні документи, зазначені в графі 44 ЕМД № 25UA66U9 від 24.01.2025:

Пакувальний лист (Packing list) б/н від 08.11.2024

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) GL-OSK2409 від 08.11.2024

Автотранспортна накладна (Road consignment note) 32211 від 17.01.2025

Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) GL-OSK2409 від 08.11.2024

Банківський платіжний документ, що стосується товару

Платіжна інструкція 28 від 20.09.2024

Банківський платіжний документ, що стосується товару

Платіжна інструкція 30 від 02.10.2024

Банківський платіжний документ, що стосується товару

Платіжна інструкція 32 від 06.11.2024

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 10 від 20.01.2025

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 4617002 від 17.01.2025

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару

Довідка про тран. витрати 4511 від 17.01.2025

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару

Довідка про тран. витрати б/н від 20.01.2025

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту)

Додаткова угода б/н від 30.12.2024

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту)

Специфікація 32 від 09.09.2024

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту)

Специфікація 34 від 27.09.2024

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів СН-02 від 29.06.2022

Договір (контракт) про перевезення 1215/2023 від 15.12.2023

Договір (контракт) про перевезення 1601 від 16.01.2025

Договір (контракт) про перевезення 48618М від 03.03.2022

Інші некласифіковані документи

Лист 013_0125 від 17.01.2025

Копія митної декларації країни відправлення 04526026 від15.11.2024

Контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за ЕМД №25UA66U9 від 24.01.2025, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог ст. 54 МКУ шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також ст.ст. 336, 337, 363 МКУ в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД № 25UA66U9 від 24.01.2025, спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються), зокрема за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартостi товарiв). По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1)

24.01.2025 посадовою особою митного поста «Барабашово» до спецпідрозділу митниці (Управління контролю та адміністрування митних платежів) був направлений запит №32, щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товару № 1 за ЕМД №25UA66U9 від 24.01.2025.

Причиною направлення вказаного запиту є спрацювання АСАУР щодо можливого заниження митної вартості.

Аналіз цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України (далі ЄАІС) виявив, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим, ніж заявлений. А саме: ЕМД № 25UA66U9 від 24.01.2025, Товар № Заявлено митна вартість, дол. США/кг Мінімальний рівень МВ ЄАІС Держмитслужби, дол. США/кг Джерело МД № 1 5,152 8,08 №24UA15U5 від 03.07.2024, (UA100390/2024/411115 товар №2

Джерелом інформації для даного Рішення по товарам є наявна у митного органу цінова інформація щодо раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях: товар 1) №24UA15U5 від 03.07.2024, (UA100390/2024/411115 товар №2 митне оформлення здійснено ТОВ «ОСК-ТЕХНОЛОДЖІ» за зовнішньоекономічним договором від 29.06.2022 №СН-02) код товару згідно з УКТ ЗЕД , назва товару: «Частини електричних двигунів - листи ротора та статора…», виробник Wuxi Giant Leader Traders Co., Ltd, країна походження CN, країна відправлення CN, умови поставки FOB SHANGHAI CN.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості раніше визнаних (визначених) товарів, оформлених митними органами становить: товар 1) 8,08 $/кг.

Також, це підтверджується доданим до відзиву витягом з ЦБД ЄАІС Держмитслужби із зазначенням рівня цін, номерів митних декларацій, країни походження та ін.

При розгляді і аналізі документів, які позивач надав до митного контролю і митного оформлення по ЕМД №25UA66U9 від 24.01.2025 Харківською митницею встановлено наступне.

Позивачем до митного контролю і митного оформлення по спірній ЕМД були надані інвойс №GLOSK2409 від 08.11.2024 та банківські платіжні документи платіжні інструкції в іноземній валюті, що стосується товару №28 від 20.09.2024, №30 від 02.10.2024, №32 від 06.11.2024. Тобто, при аналізі зазначених документів встановлено, що 100% передоплата за товар, яка зазначена в інвойсі №GL-OSK2409 від 08.11.2024 - відсутня. Надані позивачем вищезазначені платіжні інструкції містять розбіжності і невідповідності. Тобто, в платіжній інструкції № 28 від 20.09.24 у гр.70 (призначення платежу) зазначений зовсім інший інвойс (GL-OSK240919 від 19.09.2024), який не має ніякого відношення до зазначеної партії товару і не міститься в митну декларацію, яка надана до митного контролю і митного оформлення. В платіжній інструкції №30 від 02.10.2024 внесені специфікація №33 від 26.09.2024 і інвойс GLOSK240926 від 26.09.2024, які теж не подавалися до митного контролю і митного оформлення і не містяться в спірній ЕМД. В платіжній інструкції №32 від 06.11.2024 внесений інвойс (GL-OSK240919 від 19.09.2024), який також не має ніякого відношення до товару, який був поданий по ЕМД №25UA66U9 від 24.01.2025.

Декларантом до митного контролю і митного оформлення по спірній ЕМД надано митну декларацію країни відправлення №04526026 від 15.11.2024. В наданій митній декларації країни відправлення №04526026 зазначено порт вивантаження в Україні, але згідно транспортно-експедиційного рахунку на оплату транспортних витрат від 20.01.2025 №10 товар в контейнері було вивантажено в порту Гданськ Польща, отже вбачаються розбіжності в наданих позивачем до оформлення документах і можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості.

Позивачем додатково був наданий переклад декларації країни відправлення №04526026, однак це не офіційний переклад, зроблений автоматичним перекладачем з Інтернету і не може вважатися достовірним документом для використання при визначенні митної вартості товару. Тобто, позивачем не надано офіційного перекладу і не проведена верифікація експортної митної декларації країни відправлення на підставі ст. 254 МКУ. А саме, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

Крім того, митна декларація країни відправлення № №04526026 від 15.11.2024 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує митну вартість товару, оскільки не засвідчує факт його експорту через відсутність в такій відміток митних органів країни відправлення.

Декларантом, на момент подання декларації до митного контролю та митного оформлення не було надано повної цінової інформації, щодо вартості товару, крім інвойсу №GL-OSK2409 від 08.11.2024. Однак, ані калькуляції, ані загальних прейскурантів (прайс-листів), ані інших цінових пропозицій від виробника товару позивачем до митного контролю та митного оформлення надано не було.

Крім того, в зовнішньоекономічному договору №СН-02 від 29.06.2022, який надав декларант до митного контролю і митного оформлення не містить підписів та печаток продавця та покупця товару, тобто вищезазначений договір наданий до митного оформлення не в повному обсязі.

Позивачем не надано до митного оформлення калькуляції транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення».

Декларантом на підтвердження транспортнихвитрат подані: наступні документи, а саме рахунок на оплату №4617002 від 17.01.2025 від експедитора ТОВ Транслогістик-ЮА, рахунок на оплату №10 від 20.01.2025 від перевізника ФОП ОСОБА_1 довідка про транспортні витрати №451167 від 17.01.2025 від експедитора ТОВ Транслогістик-ЮА, довідка про транспортні витрати №б/н від 20.01.2025 від ФОП ОСОБА_1 договор на перевезення № 1215/2023 від 15.12.2023 між ТОВ «ОСК-ТЕХНОЛОДЖІ» та експедитором ТОВ Транслогістик-ЮА, договор на перевезення № 1601 від 16.01.2025 між ТОВ Транслогістик-ЮА та перевізником ОСОБА_1 , договір №48618 М від 03.03.2022.

Декларантом до митного контролю і митного оформлення не наданий морський коносамент №245599205H, що зазначено в експортній митній декларації №04526026 та №EURFL24N03330GDN що зазначено в Довідці про транспортні витрати №451167 від 17.01.2025.

Також, до митного контролю і митного оформлення позивачем не надано заявку на перевезення №1701PL1 від 17.01.2025 що зазначено в рахунку на оплату транспортних витрат від 20.01.2025 №10.

Так, витрати на транспортування по ЕМД №25UA66U9 від 24.01.2025 на зазначену партію товару склали - 65670,33грн.

В рахунку на оплату №4617002 від 17.01.2025 (п.1) та довідці про транспортні витрати №451167 від 17.01.2025 (п.1) від експедитора ТОВ «Транслогістик-ЮА» містяться такі числові значення, а саме морське перевезення за межами державного кордону України у розмірі 37980грн. Тобто, це транспортні витрати, які позивач враховує і додає до ціни товару при визначенні митної вартості по спірній ЕМД. Та сума, (п.2) транспортне експедиторське обслуговування у сумі 2532грн. У рахунку №4617002 від 17.01.2025 міститься ще експедиторська винагорода у сумі 1753,33 грн. у довідці про транспортні витрати №451167 від 17.01.2025 вартість експедиторської винагороди не міститься.

Наданий позиваем довідці про транспортні витрати №б/н від 20.01.2025 від ФОП ОСОБА_1 містяться ще транспортні витрати від Jankowo-Gdanskie (Польща) до кордону України п/п Ягодин у розмірі 23400 грн. Митниця вважає, що позивачем не наданий конкретний механізм розрахунку формування транспортних витрат по зазначеній партії по спірній ЕМД.

Тобто, декларантом не надано до митного контролю і митного оформлення розрахунку формування транспорних витрат у розмірі - 65670,33 грн.

Крім того позивачем не надані до митного контролю та митного оформлення банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та правил її заповнення» та відповідно п. 4.1.3.1. транспортного договору від 15.12.2023 №1215/2023.

24.01.2025 Позивачу було запропоновано надати додаткові документи, що відповідно до вимог ст. 52, 58 МКУ декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу достовірні відомості, та направлено повідомлення, а саме: «В зв`язку з надходженням до ВАКМВ УКтаАМП запиту щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару, в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів.

У відповідь на повідомлення Харківської митниці, позивачем було надіслано лист №2401/1/25 від 24.01.2025 на адресу останньої, в якому зазначив, що інших документів для підтвердження заявленої митної вартості товару за ЕМД №25UA66U9 від 24.01.2025 надано не буде.

Відповідачем прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись ч. 6 ст. 54, ст. ст. 53, 55, 57 63 МКУ прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів від 26.12.2024 № UA807000/2025/000032/2 за резервним методом визначення митної вартості.

Підстави обрання другорядного методу визначення митної вартості, джерела зазначені у графі 33 рішення про коригування митної вартості.

ТОВ «ОСК-ТЕХНОЛОДЖІ» не погодилось з прийнятими митницею рішеннями про коригування митної вартості товарів та скористалось своїм правом щодо випуску товарів у вільний обіг за ЕМД № 25UA33U5 від 24.01.2025, з наданням гарантій та забезпечення сплати митних платежів відповідно, відповідно до розділу X МКУ.

Також, листом від 12.03.2025 №1203/25 (вхідний митниці №2453/13/7.14-1 від 21.03.2025) ТОВ «ОСК-ТЕХНОЛОДЖІ» звернулося до митниці, щодо перегляду в порядку частини дев`ятої статті 55 Митного кодексу України (далі МКУ) рішення про коригування митної вартості № UA807000/2025/000032/2.

За результатами розгляду наданих до Митниці документів ТОВ «ОСК-ТЕХНОЛОДЖІ» направлено відповідь (вих. митниці від 25.03.2025 №7.14-1/15-02/13/1674), що додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої підприємством митної вартості оцінюваних товарів, в зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого Митницею рішення про коригування митної вартості товару від 24.01.2025 №UA807000/2025/000032/2.

Не погодившись з вказаними діями позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, регулюються положеннями Митного кодексу України (далі МК України).

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частин 4, 5 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію у питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість за першим методом (за ціною договору).

Згідно частиною 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 статті 53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, та порядок їх застосування регламентовані главою 9 МК України.

Частинами 1, 2, 3, 4 статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з частинами 5, 6, 7 статті 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 8 статті 57 МК України передбачено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частинами 2, 3 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Згідно з частинами 3, 4 статті 64 МК України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за №883/21195, у Графі 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості товарів" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Отже чинним законодавством чітко врегульовано, що застосування другорядних методів, до яких віднесено і резервний, здійснюється лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, та виключно після процедури консультацій між органом доходів і зборів та декларантом, в ході яких декларант обґрунтовує неможливість застосування основного та наступних методів.

Відповідач за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару не визнав митну вартість, заявлену декларантом за основним методом - за ціною договору (контракту), та прийняв спірне рішення про коригування митної вартості товарів, визначивши митну вартість відповідно до статті 64 МК України за другорядним (резервним) методом.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати та довести законність свого рішення. Таке рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару.

Так, постачання здійснюється на умовах, відповідно до Інкотермс-2010, і обумовлюються у Специфікації на кожну партію товару, що відвантажується (п.4.1. Контракту).

Згідно специфікації № 32 від 09.09.2024 року Продавець зобов`язується виготовити та передати Товар на загальну суму 24 620,00 доларів США, умови оплати 30% передплата,70% платежу після отримання повідомлення про готовність товару, умови поставки FOB (Shanghai, Шанхай), Термін поставки 60 днів.

Відповідно до специфікації № 34 від 27.09.2024 року Продавець зобов`язується виготовити та передати Товар на загальну суму 8064,00 доларів США, умови оплати 100% передплата, умови поставки FOB (Shanghai, Шанхай), Термін поставки 20 днів.

Згідно додаткової угоди до Контракту від 31.12.2024 року, сторони прийшли згоди, що Контракт набирає чинності з дати підписання обома сторонами та діє до 31.12.2025 року.

FOB, Free on Board, дос. «вільно на борту» пункт угоди в морській торгівлі, який передбачає, що продавець зобов`язаний доставити товар і завантажити його на борт корабля власним коштом.

Позивач зазначив митну вартість товару 1 356 992,3100 (30764,00 (вартість товаруза інвойсом)*41,9751(курс USD/грн) + 65 670,33 (вартість витрат на транспортування товару до кордону України) грн., яка вираховується шляхом додавання вартості товару за інвойсом до витрат на транспортування товару до кордону України.

Отже, відповідач не довів наявність застережень, передбачених частинами 1, 2 статті 58 МК України, щодо неможливості визначення митної вартості за основним методом, зокрема непідтверджена позивачем документально відомості про митну вартість товару, а також не довів, що заявлені позивачем відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними.

Також, відповідач не виконав обов`язку щодо доведення того, що митна вартість, визначена ним за резервним методом, ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях, як це передбачено частиною 2 статті 64 МК України.

Отже, резервний метод визначення митної вартості застосовано без достатніх на те підстав та з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, визначених статтями 59-63 МК України.

Суд звертає увагу на те, що за сталою та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 05.05.2022 у справі №2040/6019/18, від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, згідно частини 6 статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував на правовій позиції (постанови від 14.06.2022 у справі №809/257/17, від 05.05.2022 у справі №2040/6019/18, від 13.08.2020 у справі №815/3451/16), яка полягає у тому, що право митниці витребувати додаткові документи у декларанта з метою вчинення наступних дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів, пов`язане з наявністю у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості декларантом. При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, підставою для їх прийняття стало встановлення відповідачем тієї обставини, що складові митної вартості достовірно документально не підтверджено, подано не всі документи для підтвердження митної вартості.

На підтвердження митної вартості товарів позивачем відповідачу надано необхідні документи.

Підсумовуючи наведене, суд прийшов до висновку, що відповідач приймаючи спірне Рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2025/000032/2 від 24.01.2025 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2025/000036 не врахував всіх обставин, що мають значення для його прийняття, отже є необґрунтованими, в зв`язку з чим підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ОСК-ТЕХНОЛОДЖІ (вул. Велико-Бурлуцька, буд.14, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61028, ) до Харківської митниці Державної митної служби України (вул. Миколаївська, буд.16Б, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61005, ) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів №UA807000/2025/000032/2 від 24.01.2025 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2025/000036.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (вул. Короленка, буд.16-Б,м. Харків, 61005, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОСК-ТЕХНОЛОДЖІ (вул. Велико-Бурлуцька, буд.14, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61028, ) сплачений судовий збір у розмірі в розмірі 9254 (дев`ять тисяч двісті п`ятдесят чотири) грн. 75 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.