Справа № 280/11245/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 280/11245/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року (головуючий суддя Кисіль Р.В.)

в адміністративній справі №280/11245/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 04.12.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:

-визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні та виплаті позивачці за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

-зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати позивачці пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2021, 2022, 2023 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, починаючи з 29.07.2024 року.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачка отримувала пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» в жовтні 2024. З 2024 року позивачці призначена пенсія за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, відповідачем неправомірно під час призначення пенсії за новим Законом, взято показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки, як при переведенні на іншій вид пенсії. Позивачка вважає, що за цих обставин пенсія, згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», їй була призначена вперше, тому при визначенні її розміру відповідач мав застосувати формули, які використовуються при первинному призначенні пенсії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, з 29.07.2024.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що підстави для показника середньої заробітної плати за 2021,2022, 2023 роки при переведенні на інший вид пенсії були відсутні, оскільки зазначений показник застосовується у 2024 році для осіб, які звернулися за призначенням пенсії вперше. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.06.2025 року витребувано у учасників справи: позивачки ОСОБА_1 та відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області докази щодо наступних питань:

- коли призначена пенсія позивачці та на підставі якого Закону?

- чи продовжила позивачка працювати після призначення пенсії (якщо так, зазначити в який період, у якому підприємстві)?

Витребувані докази (та письмові пояснення за необхідності) надати на адресу Третього апеляційного адміністративного суду до 21.08.2025 року.

На виконання вимог вказаної ухвали, відповідач надав пояснення та відповідні документи.

Вказав, що згідно підсистеми АСОПД ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 29.10.2004 року. Згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.08.1979 року позивачка звільнена 28.10.2004 року в зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років.

Згідно підсистеми ППВП з 29.10.2004 року не працювала.

Згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу в лютому березні квітні 2006 році Окружною виборчою комісією територіального виборчого округу №75 Бут В.В. наявні зарахування заробітної плати.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та з 2004 року отримувала пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується роздруківками з пенсійної справи позивачки.

29.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком.

Заява позивачки та додані до неї документи були розглянуті пенсійним орган та за результатом розгляду позивачку з 29.07.2024 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивачки та листом відповідача від 21.10.2024.

В подальшому ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області запитом (зверненням) щодо її пенсійного забезпечення.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 21.10.2024 за №18271-18037/Б-02/8-0800/24 позивачку було повідомлено про те, що 29.07.2024 позивачкою була надана заява щодо переходу з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Заяву було розглянуто та з дати звернення переведено на пенсію за віком. Розмір пенсійної виплати обчислено з середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки - 7994,47 та страхового стажу 29 років 02 місяці 22 днів.

Тож, відповідно до норм статті 45 Закону №1058 при переведені з пенсії за вислугу років на пенсію за віком при обчисленні розміру пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Стосовно перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021 - 2023 роки, повідомлено, що п. 4-2 Прикінцевих положень Закону №1058 чітко визначено, що середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески обчислена як середній показник за попередні три роки перед зверненням за призначенням пенсії, застосовується лише при первинному призначенні пенсії, тому у випадку позивачки середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески при переведенні на інший вид пенсії застосовано вірно.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі Закон №1058).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закон №1058, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч.2 ст.40 Закон №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Тобто, за загальним правилом передбаченим частиною 2 статті 40 Закону №1058, при обчисленні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховується, серед іншого середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно з п.2, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058 до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону.

До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону №1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років.

Водночас ч.3 ст. 45 Закону №1058 установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч.3 ст.45 Закону №1058 установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058.

Позивачка вважає, що мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021-2023 роки.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги, що позивачці первісно було призначено пенсію за вислугу років у 2004 році відповідно до Закону №1788, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії ніж Закон №1058.

Досягнувши віку, що дає право для призначення пенсії за віком позивачка звернулась до пенсійного органу 29.07.2024 для призначення пенсії за віком, відповідно до Закону №1058. Позивачка вважає, що оскільки пенсія за віком згідно Закону №1058 призначається вперше, то наявні підстави для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що позивачка після призначення пенсії за вислугою років не працювала, а отже не сплачувала страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, позивачка досягла пенсійного віку, який дає право для призначення пенсії за віком згідно Закону №1058.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що оскільки позивачка не працювала в період 2021-2023 років, та не сплачувала страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в цей період, то відсутні підстави для застосування до позивачки показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки.

Слід зазначити, що Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 року у справі №133/476/15-а (№21-6331а15) висловив правову позицію стосовно того, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч.3 ст.45 Закону №1058.

Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 року у справі №876/5312/17.

Також, аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.02.2018 у справі №310/3774/17, від 14.09.2018 у справі №127/18159/17, від 26.03.2019 у справі №335/13242/16-а (2-а/335/33/2017), від 02.03.2020 у справі №175/4084/16-а(2-а/175/86/16), від 16.06.2020 у справі №127/7522/17, від 29.03.2023 у справі №240/4170/19, від 08.02.2024 у справі №500/1216/23 та інших.

Водночас, суд апеляційної інстанції бере до уваги висновок Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 22.10.2024 по справі №300/5450/23, відповідно до якого статтею 13 Закону № 1788-ХІІ для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови для призначення пенсії за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку. Пенсія за віком на пільгових умовах призначається та виплачується у порядку та на умовах, що визначені Законом №1058-IV.

У зазначеній постанові Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила також, що висновки, викладені в раніше ухвалених постановах Верховного Суду від 17.06.2021 у справі №336/7438/16-а, від 13.02.2019 у справі №334/917/17 та інших, у яких викладено правовий висновок про наявність в осіб, яким призначалась пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону 1788-XII, права на призначення пенсії за віком на загальних підставах (після досягнення пенсійного віку) відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії, є такими, що не ґрунтуються на правильному правозастосуванні.

З огляду на вказане Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від таких висновків та сформувала такі:

"…1) ст. 13 Закону 1788-XII для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови для призначення пенсії за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку;

2) пільгова пенсія за віком, призначена з урахуванням положень Закону 1788-XII, призначається та виплачується в порядку та на умовах, що визначені Законом №1058-IV, а тому особи, які отримують таку пенсію, не мають права на перехід на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону №1058-IV після досягнення ними пенсійного віку…".

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року слід скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року скасувати.

Прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 21.08.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова