Справа № 726/2423/25
Суддя: Байцар Л. В.
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2423/25
Провадження №2-а/726/28/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Осипчук Ю.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

11.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позов мотивовано тим, що 08.07.2025 року, інспектором 1 взводу 4 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, старшим лейтенантом поліції Бален Андрієм Миколайовичем, відносно ОСОБА_1 , винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. 00 коп. (три тисячі чотириста гривень нуль копійок), що підтверджується Постановою Серії ЕНА № 5173346 від 08.07.2025 року . У вищевказаній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, зазначено про те, що ОСОБА_1 , 08.07.2025 року о 14 год. 35 хв. у місті Чернівці, по вулиці Старожучківський керував електроскутером з електродвигуном 600Вт без мотошолому та посвідченням водія відповідної категорії Al на право керування таким транспортним засобом, чим порушив п.п.2.13 ПДР України/п.п.2.1.а. ПДР - керування Т3, особою яка не має права керування таким Т/3, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Зауважує, що з вищевказаною постановою не погоджується, вважає ії винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин. Звертає увагу суду на те, що, ураховуючи відсутність в ПДР України такого визначення як «електроскутер», в даному випадку електроскутер «FADA», яким керував ОСОБА_1 , потужність мотора якого становить в залежності від модифікації 600 Вт не може прирівнюватися до мопеду або іншому двоколісному транспортному засобу та визнаватися механічним транспортним засобом. Ураховуючи, що електроскутер «FADA», яким він керував, це транспортний засіб, який за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до нього у даній справі. У відповідності до вимог п.2.1, 30.1, 2.3 ПДР підставою для обов`язкової наявності вказаних документів (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб) є віднесення транспортного засобу до категорії механічний транспортний засіб, наявність шолому обов`язкова для мопедів і мотоциклів, які також є механічними транспортними засобами. Таким чином, адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1 ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, до якого електроскутер, яким він керував не віднесено, отже ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.2ст. 126 КУпАП. У зв`язку із вищевикладеним просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 14.07.2025 р. було відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, скерувавши поштою до суду відзив, у якому обґрунтувавши свою позицію просив суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи, викладені в позові та матеріалах до нього, а також у відзиві, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правилами Дорожнього Руху ( ПДР ) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення 08.07.2025 року о 14 год. 35 хв. у місті Чернівці, по вулиці Старожучківський Сідор В.В., керував електроскутером з електродвигуном 600Вт без мотошолому та посвідченням водія відповідної категорії Al на право керування таким транспортним засобом, чим порушив п.п.2.13 ПДР України п.п.2.1.а. ПДР - керування Т3, особою яка не має права керування таким Т/3, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

Доводи позивача стосовно того, що мопед, яким керував ОСОБА_1 , не відноситься до механічних транспортних засобів судом відхиляються з урахуванням наступного.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Згідно з п. 1.10 ПДР України, мопед двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 см3 або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Отже, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна тлумачити як два різні поняття: в широкому транспортний засіб, в тому числі і мопед, і в вузькому механічний транспортний засіб.

Пунктом 2.13 Правил дорожнього руху України, зі змінами внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1105 від 11 листопада 2020 року, мопеди, моторолери, скутери та інші транспортні засоби відносяться до певної категорії.

Так, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см. або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Крім того суд звертає увагу на те, що Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» містить визначення електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Також у вищезгаданому Законі наведено визначення низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Головна зміна полягає у тому, що електоскутери, електросамокати, гідроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами.

Їх поділили на дві категорії:

- легкий персональний транспортний колісний засіб, що приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами потужністю в діапазоні до 1000 Вт. Може бути з одним, двома, трьома або чотирма колесами. Максимальна швидкість до 25 км/годину;

- низькошвидкісний приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами. Може також бути з різною кількістю коліс, але максимальна швидкість доходить до 50 км/годину. Споряджена маса не більше 600 кілограмів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Перебуваючи на проїзній частині особа, відповідно до Правил дорожнього руху є учасником дорожнього руху і тому у відповідності до п. 1.3 -1.5 ПДР зобов`язана неухильно виконувати вимоги цих Правил, розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила, а їх дії або бездіяльність не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Отже, електричний скутер «FADA» відноситься до виду мопедів, оскільки є двоколісним транспортним засобом, який призначений для перевезення людей, з електродвигуном потужністю 600 Вт та який використовувався ОСОБА_1 , як транспортний засіб у розумінні Закону України «Про дорожній рух», тобто належить до категорії А1.

Відтак, доводи позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 08.07.2024 на момент розгляду справи відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 5173346 від 08.07.2025 р., якою на позивача накладено штраф у розмірі 3400 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. В. Байцар