Справа № 303/5767/25
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/5767/25
УХВАЛА

20 серпня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області в особі інспектора Патрульної поліції взводу №2 роти №1 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону УПП в Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Кобрин М.М. про визнання дій незаконними, скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області в особі інспектора Патрульної поліції взводу №2 роти №1 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону УПП в Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Кобрин М.М. про визнання дій незаконними, скасування постанови. Також ОСОБА_1 у позовній заяві зазначив, що він 06.07.2025 звернувся до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції зі скаргою на постанову серія ЕНА №5143278 від 04.07.2025, на яку отримав відповідь 24.07.2025 про залишення зазначеної постанови без змін, а скарги без задоволення. Вважав, що в зв`язку з викладеним він має право на поновлення пропущеного строку на оскарження постанови, тому просив поновити йому на оскарження постанови.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскаржувана постанова прийнята 04.07.2025, тому звертаючись з позовом до суду про її оскарження 28.07.2025 позивач пропустив строк звернення з позовом до суду, передбачений ч. 2 ст. 286 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає, що позивач пропустив строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №5143278 від 04.07.2025 з поважних причин, оскільки скористався наданим йому правом оскарження постанови, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП і рішення на скаргу отримав 24.07.2025, тобто після закінчення строку, передбаченого ч. 2 ст. 286 ЦПК України.

За таких обставин заявнику необхідно поновити строк звернення до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №5143278 від 04.07.2025

Позивач заявив про заміну неналежного первісного відповідача належним відповідачем Департаментом патрульної поліції.

У позовній заяві в якості відповідача позивачем визначено Управління патрульної поліції в Закарпатській області в особі інспектора Патрульної поліції взводу №2 роти №1 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону УПП в Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Кобрин М.М., однак зазначені особи не є належними відповідачами виходячи із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1, 13 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Із аналізу вказаних норм права, суд приходить до висновку, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, що передбачені ч. 5 ст. 121 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Отже, відповідні працівники органів поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 121 КУпАП.

Приписами ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Приписами ч. 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 5 ст. 121 КУпАП інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори та управління не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ст. 121 КУпАП.

Використання у зазначених вище правових нормах формулювань: «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222 - 244-20 КУпАП»,- вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 року у справі за №724/716/16-а,

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Органом Національної поліції, у даній справі, є Департамент патрульної поліції, від імені якого виступає поліцейський Управління патрульної поліції в Закарпатській області, уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача, тоді як належним відповідачем у даній справі є Департамент патрульної поліції, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена оскаржувана постанова.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Таким чином, законодавцем встановлені дві умови заміни неналежного відповідача: 1) згода позивача на заміну первинного відповідача; 2) якщо заміна неналежної сторони не приведе до зміни підсудності.

У матеріалах справи міститься згода позивача про заміну відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності

Враховуючи, що заміна неналежної сторони не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи, беручи до уваги наявність згоду позивача на заміну відповідачів, суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни первісних відповідачів належним відповідачем, а саме Департаментом патрульної поліції.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.08.2025 позовну заяву залишено без руху, повідомлено позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви, які позивачем усунуто 18.08.2025.

Таким чином, позов подано з додержанням вимог ст. 160-161 КАС України. Підстави для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні, тому позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Частина 5 ст. 262 КАС України передбачає, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи особливості вирішення адміністративних справ з приводу рішень суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня відкриття провадження відповідно до ст. 286 КАС України, вважаю можливим розглянути справу в порядку спрощеного провадження, оскільки ця справа є незначної складності (малозначна справа) та не відноситься до справ зазначених у ч. 4 ст. 257 КАС України.

Оскільки жодною зі сторін не подано клопотання про розгляд адміністративної справи у їх присутності, справу слід розглянути в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

Керуючись ст. 2, 48, 121, 122, 160-162, 241-243, 286 КАС України, ЗУ «Про Національну поліцію», суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5143278.

Замінити неналежних відповідачів Управління патрульної поліції в Закарпатській області в особі інспектора Патрульної поліції взводу №2 роти №1 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону УПП в Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Кобрин М.М. на належного відповідача Департамент патрульної поліції.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд 3 м. Київ, 03048) про визнання дій незаконними, скасування постанови.

Розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Роз`яснити відповідачу його право надіслати суду відзив на позов до якого повинні бути долучені документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи протягом п`яти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб - адресою сторінки на офіційному веб - порталі судової влади України: https://mkm.zk.court.gov.ua/sud0707/.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя