Справа № 587/3126/25
Суддя: Вортоломей І. Г.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/3126/25
20 серпня 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Бондаренко О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Позивач звернувся до Сумського районного суду Сумської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позов мотивовано тим, що 08 грудня 2024 року він уточнив свої персональні дані у застосунку «Резерв+». Відповідно до інформації з реєстру та електронного військово-облікового документу дані уточнені 08 грудня 2024 року. Однак 08 травня 2025 року відносно нього складено протокол №Х 05/25-172 про адміністративне правопорушення про те, що 08 травня 2025 року о 12 год. 30 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України від 11 квітня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», тобто у період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно) під час дії особливого періоду (правового режиму воєнного стану), він не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, визначені ст. 7 Закону України від 16 березня 2017 року «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», через центр надання адміністративних послуг, або кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста або у районному (міському) ТЦК та СП за місцем свого перебування чи знаходження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Розгляд справи був призначений на 19 травня 2025 року, але він не зміг з поважних причин бути присутнім, оскільки проходив обстеження ВЛК, з 11 травня 2025 року по 15 травня 2025 року перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділені №3 КНП КЛ №5 СМР, а 19 травня 2025 року відвідував лікаря-отоларинголога (ЛОР). В подальшому з 09 червня 2025 року по 18 червня 2025 року він продовжував проходити обстеження та лікування. В передостанній день лікування 17 червня 2025 року у додаток Монобанк надійшло повідомлення про арешт його рахунків. Того ж дня у додатку «Дія» він отримав сповіщення про наявність виконавчого провадження від 17 червня 2025 року та ознайомився з постановою про накладення на нього адміністративного стягнення. Вважає постанову незаконною. Зазначає, що відповідач мав можливість з`ясувати його персональні дані шляхом електронної взаємодії, відтак повинен був керуватися приміткою до ст. 210 КУпАП та не притягувати його до адміністративної відповідальності. Також зазначив, що відповідачем порушено строк притягнення його до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 КУпАП. Тому звернувся з позовом до суду про визнання постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №Х 05/25-172 від 19 травня 2025 року про накладення на нього адміністративного стягнення ч. 3 ст. 210 КУпАП протиправною, її скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Ухвалою суду від 30 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін. Поновлено позивачу строк для звернення до адміністративного суду.
У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просив визнати протиправною та скасувати спірну постанову №Х 05/25-172 від 19 травня 2025 року та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь судові витрати в сумі 605 грн. 60 коп.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час повідомлений належним чином. Раніше направив до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував щодо задоволення позовних вимог, аргументуючи тим, що оскаржувана постанова видана в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому жодних правових підстав для визнання вказаної постанови протиправною та її скасування немає. Зазначив, що позивач оновив свої персональні дані 08 грудня 2024 року, хоча граничний термін для звіряння персональних даних з обліковими даними в територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки сплинув 16 липня 2024 року. Тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, відзив представника відповідача суд вважає, що в задоволенні позовної заяви слід відмовити.
Судом встановлено, що 08 травня 2025 року стрільцем 2-го відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 молодшим сержантом ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення № Х 05/25-172 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП. З вказаного протоколу вбачається, що у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , було встановлено, що протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку, тобто у період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно), під час дії особливого періоду (правового режиму воєнного стану не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, визначені ст. 7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951-VІІІ, через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування чи знаходження», чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП (а.с. 16-17).
19 травня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № Х 05/25-172, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000, 00 гривень.
З вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року. ОСОБА_1 з 18 травня 2024 року по 17 липня 2024 року не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, визначені ст. 7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951-VІІІ через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування чи знаходження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 4 пп. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП (а.с.23-24).
Також із вищевказаної постанови вбачається, що її було винесено у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та направлено 20 травня 2025 року на адресу позивача поштою.
Частиною першою статті 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Судом прийнято до уваги, що метою повідомлення про розгляд справи є поінформованість особи, яка притягується до відповідальності, про час і місце розгляду справи для надання їй можливості реалізувати передбачені законом процесуальні права.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № Х 05/25-172 від 08 травня 2025 року, позивач був належним чином повідомленим про розгляд справи про адміністративне правопорушення, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу.
Але позивач на вказану дату до ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився. Справу було розглянуто без його участі.
В позовній заяві позивач зазначив, що не зміг прибути на розгляд 19 травня 2025 року, оскільки з 11 травня 2025 року по 15 травня 2025 року перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні №3 КНП КЛ №5 СМР, а 19 травня 2025 року відвідував лікаря-отоларинголога, що підтверджується копією консультативного висновку від 19 травня 2025 року та випискою стаціонарного хворого №7768 від 15 травня 2025 року (а.с. 11-13).
Але суд до наданих доказів ставиться критично, оскільки з протоколу вбачається, що позивач був повідомлений під підпис про дату його розгляду, а саме 19 травня 2025 року о 14 год. 50 хв. Доказів того, що ОСОБА_1 перебував у лікаря саме о 14 год. 50 хв. і не мав можливості бути присутнім під час розгляду протоколу, суду не надано. Крім того, будучи обізнаним про час розгляду протоколу, позивач не скористався правом подати письмові пояснення в заперечення викладених в ньому обставин.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 235 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 210 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. При цьому порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України (ст. 246 КУпАП). Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП). Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення (ст. ст. 7, 8 КУпАП). Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).
У цьому випадку необхідність відповідно до ст. 278 КУпАП проведення належної підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення та обов`язок з`ясування при її розгляді обставин, визначених ст. 280 КУпАП, покладено саме на ІНФОРМАЦІЯ_4
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частиною третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
При цьому за приписами ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
В силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 КУпАП).
За змістом ч. 3 ст. 210 КУпАП відповідальність настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, а саме порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який наразі триває.
Отже, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.
З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX (Указ № 65/2022), запроваджено загальну мобілізацію, яка триває і донині.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є військовозобов`язаним і перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , має звання «солдат», що підтверджується випискою з «Резерв+» (а.с. 10).
Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, а також виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Згідно із абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» усі військовозобов`язані, крім тих, що визначені абз. 2-6, протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
18 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 (Закон № 3633-ІХ), яким положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно якої громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
За приписами пп. 1 п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, зокрема, у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Згідно із абз. 4 пп. 101 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Так, у період з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року у позивача виник обов`язок уточнити свої облікові дані.
Судом не встановлено обставин, визначених абз. 2-6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які б вказували на відсутність у позивача обов`язку, встановленого законодавством, в період з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року уточнити свої облікові дані.
Доказів на підтвердження того, що позивач уточнив протягом вищевказаного строку свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, суду надано не було.
Навпаки, позивач надав та не заперечує факту того, що 08 грудня 2024 року уточнив свої персональні дані у застосунку «РЕЗЕРВ+» (а.с. 9-10).
Позивач мав уточнити дані з 18 травня 2024 до 16 липня 2024 року. Тож, оновлення даних в будь-який інший день після 16 липня 2024 року утворює склад правопорушення.
Крім того, зі змісту позову вбачається, що позивач не заперечує факт неуточнення ним своїх військово-облікових даних в період з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року, посилаючись на можливість відповідачем самостійно з`ясувати персональні дані позивача шляхом електронної взаємодії, керуючись приміткою до ст. 210 КУпАП.
Так, приміткою у ст. 210 КУпАП передбачено, що положення статей 210, 201-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Водночас слід враховувати, що примітка до ст. 210 КУпАП не може бути застосована в цьому випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів. Держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.
До того ж, інформаційно-комунікаційні системи, реєстри, бази даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, можуть не містити окремих даних, які необхідно було оновити до 16 липня 2024 року, зокрема, актуального номеру телефону, адреси електронної пошти.
Щодо доводів позивача про порушення відповідачем строків притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення, суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, постановою № Х 05/25-172 від 19 травня 2025 року, тобто у строк не пізніше одного року з дня його вчинення.
Так, за наслідком доставлення ОСОБА_1 в ТЦК відповідачем 08 травня 2025 року виявлено, що такий порушив правила військового обліку, будучи військовозобов`язаним протягом 60 днів на виконання вимог закону не оновив свої облікові дані, про що складено протокол.
Отже, оскільки 08 травня 2025 року факт порушення правил військового обліку був відповідачем виявлений, про розгляд справи 08 травня 2025 року під особистий підпис позивач був повідомлений, а відтак постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була винесена з дотриманням строків щодо виявлення правопорушення протягом трьох місяців, а враховуючи ту обставину, що оновлення даних мало місце 08 грудня 2024 року, отже така постанова винесена з дотримання вимог ст. 38 КУпАП.
Частиною 1 статті 210 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Частиною 3 статті 210 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Разом з тим, виходячи із положень ч. 2 ст. 77 КАС України та закріпленого в ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 КАС України і ч. 4 ст. 129 Конституції України, суд прийшов до висновку, що відповідачем в ході розгляду справи доведено правомірність оскаржуваного рішення, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Отже, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові пояснення представника відповідача у відзиві, оцінивши відповідно до ст. 90 КАС України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню.
Враховуючи вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи, на переконання суду в повній мірі підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП, а відтак постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №Х05/25-172 від 19 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, є правомірною та не підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються.
На підставі викладеного та керуючись КУ, ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ЗУ «Про оборону України», прикінцевими та перехідними положеннями ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою КМУ від 23 лютого 2022 року № 154, ст. ст. 7, 8, 210, 235, 246, 268 КУпАП, ст. ст. 2, 3-9, 44, 72-79, 90, 94, 132, 139, 143, 211, 217, 241-246, 257-258, 262-263, 268-272, 286 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №Х05/25-172 від 19 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП - залишити без змін.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. Г. Вортоломей