Справа № 380/3880/25
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

20 серпня 2025 року

м. Київ

справа №380/3880/25

адміністративне провадження № К/990/33203/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Стародуба О.П., перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1

на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2025 року

у справі №380/3880/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у застосуванні розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року у розмірі 1762,00 грн при визначенні додаткових щомісячних видів грошового забезпечення без врахування розрахованого посадового окладу, окладу за військовим званням відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року та зазначених в довідках ОСОБА_1 від 18 лютого 2025 року №1159/12/2814, від 18 лютого 2025 року №1159/12/2815, виготовлених на виконання ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі №380/17205/24 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у адміністративній справі №380/17205/24;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нові довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними станом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (далі - постанова КМУ №704) у редакції постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103 (далі - постанова КМУ №103), з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб:

- встановленого законом на 01 січня 2022 року - 2481,00 грн на відповідні тарифні коефіцієнти із зазначенням в цій довідці наступних даних: - посадовий оклад - 5760,00 грн; оклад за військовим званням «майор» - 1890,00 грн; процентна надбавка за вислугу років (50%) - 3825,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) - 7458,75 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 864,00 грн; щомісячна премія (60%) - 3456,00 грн, які обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року - 2481,00 грн з урахуванням ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі №380/17205/24 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у справі №380/17205/24, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2022 року основного розміру пенсії. Всього розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року має становити 23253,75 грн;

- встановленого законом станом на 01 січня 2023 року - 2684,00 грн на відповідні тарифні коефіцієнти із зазначенням в цій довідці наступних даних: - посадовий оклад 6230,00 грн; оклад за військовим званням «майор» - 2040,00 грн; процентна надбавка за вислугу років (50%) - 4135,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) - 8064,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 935,00 грн; щомісячна премія (168%) - 10466,40 грн, які обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року - 2684,00 грн з урахуванням ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі №380/17205/24 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у справі №380/17205/24 для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2023 року основного розміру пенсії. Всього розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року має становити 31870,40 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розрахунку складових грошового забезпечення, визначених у довідках про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 18 лютого 2025 року №1159/12/2814 станом на 01 січня 2022 року, від 18 січня 2025 року №1159/12/2815 станом на 01 січня 2023 року, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року для перерахунку його пенсії з 01 лютого 2022 року та з 01 лютого 2023 року, у яких зазначити складові грошового забезпечення, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року відповідно, з урахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у справі №380/17205/24.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2025 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 05 серпня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою Верховного Суду.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Отже, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного від 26 червня 2025 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копія зазначеної ухвали надійшла в особистий кабінет користувача підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 26 червня 2025 року, що підтверджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.

У встановлений судом строк відповідач не звернувся до суду апеляційної інстанції із клопотанням про усунення недоліків, продовження строку для усунення недоліків, звільнення або відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2025 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі №380/3880/25 повернуто особі, яка її подала.

Вважаючи рішення суду апеляційної інстанції таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

На обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач вказує на те, що суд апеляційної інстанції протиправно повернув апеляційну скаргу, оскільки не врахував, що майновий стан відповідача, як розпорядника коштів другого рівня, не дав можливості своєчасно, у встановлений судом строк, сплатити судовий збір.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, то суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною п`ятою статті 251 КАС України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Згідно з частиною п`ятою статті 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно частини сьомої статті 251 КАС України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повертаючи 21 липня 2025 року апеляційну скаргу у цій справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 26 червня 2025 року було вручено представнику відповідача 26 червня 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку документа до особистого кабінету через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», при цьому жодних клопотань від відповідача про усунення недоліків, про продовження строку для усунення недоліків, відстрочення або звільнення від сплати судового збору до суду не надходило. Таким чином, станом на 21 липня 2025 року недоліки апеляційної скарги усунуті не були.

На думку колегії суддів, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 є суб`єктом владних повноважень, що здійснює свою діяльність на професійній основі, а тому труднощі в організації своєчасного виконання обов`язків працівників є недоліками внутрішньої організації роботи цього суб`єкта.

Також колегія суддів зауважує, що сукупність обставин у цій справі вказує на те, що відповідачем у спірний період не було вчинено усіх залежних та можливих від нього дій, які б свідчили про бажання та дійсний намір реалізації наданих законом процесуальних прав з метою здійснення апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції прийняв обґрунтоване рішення про повернення апеляційної скарги скаржнику, оскільки цим суб`єктом владних повноважень у встановлений судом строк не були усунуті недоліки апеляційної скарги.

Відтак, правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення апеляційної скарги є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення не викликає розумних сумнівів щодо правильного застосування норм процесуального права, Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Подібна позиція щодо визнання за аналогічних обставин касаційної скарги необґрунтованою висловлена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 04 серпня 2025 року у справі №380/5676/25, від 05 серпня 2025 року у справі №380/1566/25, від 07 серпня 2025 року у справі №380/1446/25.

Суд враховує положення частини другої статті 298 КАС України, якою встановлено, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частиною другою статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі №380/3880/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Кравчук

О.П. Стародуб