Справа № 440/12773/24
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/12773/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС» до Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

Приватне підприємство ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової служби України, в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, просило:

-визнати протиправними відмови Державної податкової служби України у прийнятті на реєстрацію податкових накладних №1 від 23.07.2024 р., №2 від 26.07.2024 р., №4 від 30.07.2024 р., складених Приватним підприємством "ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС";

- зобов`язати Державну податкову службу України прийняти рішення про реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних, податкових накладних складених Приватним підприємством "ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС" №1 від 23.07. 2024, №2 від 26.07.2024, №4 від 30.07.2024, - датами її подання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відмовив у прийнятті до розгляду та реєстрації податкових накладних№1 від 23.07.2024, №2 від 26.07.2024, №4 від 30.07.2024, зазначивши у квитанціях щодо цих податкових накладних: «Документ доставлено до ДПС України. Документ не прийнято. При необхідності виправте документ та надішліть його знову. Документ не може бути прийнятий порушення вимог п.201.8 та п.201.10 ПКУ, а саме: продавець не був платником ПДВ 02.10.2024р. Дата анулювання реєстрації платника ПДВ: 09.08.2024.». Проте, виходячи з фактичних обставин, твердження відповідача про те, що станом на 02.10.2024 підприємство позивача не було платником ПДВ - не відповідає дійсності, оскільки Приватне підприємство «ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС» з 01.02.2021 до 09.08.2024 був та з 01.09.2024 по теперішній час є платником ПДВ. Відповідно, станом на час формування та подання вказаних податкових накладних позивач являвся платником цього ж податку.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

ДПС України у відзиві на позовну заяву заперечувало проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що реєстрацію позивача як платника ПДВ анульовано 09.08.2024 за рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 09.08.2024 № 4065 на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу у зв`язку з поданням контролюючому органу протягом 12 послідовних податкових місяців декларацiй (податкових розрахунків), які свiдчать про вiдсутнiсть постачання/придбання товарiв, здiйснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту. За даними ІКС ДПС податкові накладні: - ПН № 1 складена від 23.07.2024, після анулювання реєстрації платника податку на додану вартість направлена на реєстрацію 14.11.2024, 09.09.2024 ; - ПН № 2 складена від 26.07.2024, після анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, направлена на реєстрацію 02.10.2024, 01.10.2024; - ПН № 4 складена від 30.07.2024, після анулювання реєстрації платника податку на додану вартість направлена на реєстрацію 14.11.2024, 02.10.2024 та 01.10.2024. Як вбачається з квитанцій про відмову в прийнятті податкових накладних, такі були подані на реєстрацію вже після анулювання реєстрації платником ПДВ, а деякі накладні складені не за чинною формою в порушення п. 3 Порядку заповнення податкової накладної, а тому у Державної податкової служби України були відсутні підстави для реєстрації податкових накладних № 1, 2, 4. Крім того, оскільки фактично податковим органом не було прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, то зобов`язання відповідача зареєструвати вказані податкові накладні є передчасним, так як повноваженнями щодо вирішення питання про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, у відповідності до положень податкового законодавства, наділені саме податкові органи, а вже їх рішення щодо вказаного питання, можуть бути предметом судового контролю та за наслідками оцінки яких суд може вирішити питання про зобов`язання відповідача вчинити дії, які узгоджуються з повноваженнями податкових органів. Отже, такий спосіб захисту права як зобов`язання відповідача зареєструвати податкові накладні в ЄРПН не може бути застосований у спірних відносинах, які фактично виникли з приводу відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних, а не у відмові в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/12773/24 за позовом Приватного підприємства «ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС» до Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

03.12.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, вказуючи, що доводи відповідача не спростовують обставини, якими обґрунтована позовна заява.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ПП «ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС» зареєстроване в якості юридичної особи, ідентифікаційний код 43789577, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 11).

З 01.02.2021 позивач зареєстрований платником податку на додану вартість, що підтверджується витягом з Реєстру платників податку на додану вартість №022, індивідуальний податковий номер 35 (а.с. 18, зворот).

09.08.2024 Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято рішення №4065 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ПП «ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС» (а.с. 19).

Із 01.09.2024 ПП «ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС» зареєстроване платником податку на додану вартість, що підтверджується витягом з Реєстру платників податку на додану вартість №137, індивідуальний податковий номер 36 ( а.с. 22, зворот).

09.09.2024 ПП «ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС» подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну № 1 від 23.07.2024 на загальну суму 30960 грн, в тому числі ПДВ 5160 грн (а.с. 78 79), а 02.10.2024 податкові накладні :

- № 2 від 26.07.2024 на загальну суму 239166,00 грн, в тому числі ПДВ 39861,00 грн (а.с. 80 - 82);

- № 4 від 30.07.2024 на загальну суму 182 922,00 грн, в тому числі ПДВ 30487,00 грн) (а.с. 83-84).

Зазначені податкові накладні доставлені до ДПС України, проте не прийняті, про що відповідачем складено квитанції від 09.09.2024 та 02.10.2024 .

У графі квитанцій "Виявлені помилки" вказано "документ не може бути прийнятий - порушення вимог п. 201.8 та п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме продавець не був платником ПДВ 09.09.2024 та 02.10.2024 відповідно. Дата анулювання реєстрації платника ПДВ 09.08.2024" (а.с. 78, 80, 83).

Не погодившись із відмовою відповідача щодо прийняття на реєстрацію спірних податкових накладних, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

За змістом п. "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 5 Порядку № 1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1, пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 та пунктом 97 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Мінфіну від 6 червня 2017 р. № 557. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з пунктами 12, 13 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктом 201.10 статті 201 та пунктом 97 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Мінфіну від 6 червня 2017 р. № 557.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 15 Порядку №1246 передбачено, що у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

З аналізу наведених норм вбачається, що платник ПДВ - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 ПК України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, право на формування та подання на реєстрацію податкових накладних надано лише особам, зареєстрованим як платники податку на додану вартість.

Судом встановлено, що з 01.02.2021 позивач зареєстрований платником ПДВ. В період з 09.08.2024 до 01.09.2024 не перебував в статусі платника ПДВ , оскільки рішенням податкового органу анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість.

23.07.2024, 26.07.2024 та 30.07.2024 ПП «ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС» сформовано податкові накладні № 1, № 2 та № 4 відповідно, що містять відомості про постачальника (продавця) ПП «ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС», індивідуальний податковий номер 35, податковий номер платника податку 43789577.

Відповідачем визнається та підтверджується витягом з Реєстру платників податку на додану вартість №022, що станом на день формування вищенаведених податкових накладних ПП «ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС» було зареєстроване як платник ПДВ.

09.08.2024 Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято рішення №4065 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ПП «ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС» (а.с. 19).

Водночас, з 01.09.2024 ПП «ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС» знову зареєстроване платником податку на додану вартість, проте з присвоєнням іншого індивідуального податкового номеру 36, що підтверджується витягом з Реєстру платників податку на додану вартість №137 та у вересні - жовтні 2024 р. ним подано на реєстрацію спірні податкові накладні.

Таким чином, ПП «ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС» як на час формування (23.07.2024, 26.07.2024 та 30.07.2024), так і на час подання податкових накладних на реєстрацію (09.09.2024, 02.10.2024) мало статус платника податку на додану вартість.

Суд враховує, що у спірних податкових накладних підприємством дійсно зазначено індивідуальний податковий номер, що був чинний до 09.08.2024 (анулювання реєстрації платника ПДВ), замість нового. Разом з тим, зазначена помилка не заважала контролюючому органу ідентифікувати здійснені операції, її зміст (послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань.

Натомість, в силу приписів абз. 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Також, слід зазначити, що ПК України визначені строки, протягом яких платник ПДВ має зареєструвати податкові накладні, якими не встановлено прямої заборони щодо неможливості їх складення в один день, а подачу на реєстрацію їх в інший.

Відповідно до пункту 56.21 статті 56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Сама юридична конструкція вказаної норми дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду. Більше того, наведеною нормою охоплюються не лише очікування платника, запровадженням у податковому законодавстві цієї презумпції як принципу (основної засади) накладається відповідний таким очікуванням обов`язок вибору визначеного нею варіанту поведінки і контролюючим органом, і судом. При цьому тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovdandPine v. The Czech Republic), "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), "Трго проти Хорватії" (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу "належного урядування", згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Недосконалість законодавства та/чи програмного забезпечення (телекомунікаційної системи) не може бути причиною неприйняття податкової накладної, враховуючи, що вказаний у податкових накладних індивідуальний податковий номер не завадить ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань.

Крім того, відсутність факту реєстрації платником податку-продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН згідно з вимогами пункту 201.10 статті 201 ПК України не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Вказані вище обставини свідчать, що відповідачем безпідставно відмовлено у прийнятті до розгляду податкових накладних з підстав анулювання ПП «ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС» реєстрації платника ПДВ.

В силу ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідач правомірності відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних належним чином не довів.

Отже, суд приходить до висновку, що відмовляючи у прийнятті до рєстрації податкових накладних від 23.07.2024 № 1, від 26.07.2024 № 2 та від 30.07.2024 № 4, відповідач діяв необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для вчинення таких дій, не на підставі та не у спосіб, що передбачені ПК України.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкової накладної від 23.07.2024 № 1, яку було направлено Приватним підприємством "ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС" для реєстрації в Єдиний реєстр податкових накладних 09.09.2024, та податкових накладних від 26.07.2024 № 2 та від 30.07.2024 № 4, які було направлено Приватним підприємством "ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС" для реєстрації в Єдиний реєстр податкових накладних 02.10.2024.

Відтак позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України прийняти рішення про реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних, податкових накладних, складених Приватним підприємством "ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС" №1 від 23.07.2024, №2 від 26.07.2024, №4 від 30.07.2024, - датами її подання, суд виходить з такого.

Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, визначено критерії, за якими контролюючий орган повинен перевірити подані для реєстрації ПН.

У спірному випадку контролюючий орган не здійснював перевірку податкових накладних на відповідність усім визначеним критеріям, оскільки ним було відмовлено у прийнятті до реєстрації податкових накладних №1 від 23.07.2024, №2 від 26.07.2024, №4 від 30.07.2024, а не відмовлено в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Таким чином, оскільки фактично податковим органом не було прийнято рішення про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН, то зобов`язання відповідача зареєструвати вказані податкові накладні є передчасним, так як повноваженнями щодо вирішення питання про реєстрацію ПН в ЄРПН, у відповідності до положень податкового законодавства, наділені саме податкові органи, а вже їх рішення щодо вказаного питання, можуть бути предметом судового контролю та за наслідками оцінки яких суд може вирішити питання про зобов`язання відповідача вчинити дії, які узгоджуються з повноваженнями податкових органів.

Отже, такий спосіб захисту права як зобов`язання відповідача зареєструвати ПН в ЄРПН не може бути застосований у спірних відносинах, які фактично виникли з приводу відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних, а не у відмові в реєстрації ПН в ЄРПН.

Водночас, з огляду на те, що встановлені обставини справи свідчать про протиправність дій відповідача щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних №1 від 23.07.2024, №2 від 26.07.2024, №4 від 30.07.2024, які було направлено Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС" для реєстрації в Єдиний реєстр податкових накладних 09.09.2024 та 02.10.2024, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту права позивача у спірних відносинах, з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, є зобов`язання Державної податкової служби України прийняти для вирішення питання щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: №1 від 23.07.2024, яка направлена Приватним підприємством "ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС" для реєстрації 09.09.2024, №2 від 26.07.2024, №4 від 30.07.2024, які направлені Приватним підприємством "ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС" для реєстрації 02.10.2024.

Таким чином, адміністративний позов ПП "ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС" підлягає задоволенню частково.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір за три вимоги немайнового характеру з урахуванням коефіцієнту 0,8, який застосовується при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі, у загальній сумі 7267,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.10.2024 № 75 (а.с. 104).

Беручи до уваги те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України на користь позивача витрати зі сплати судового збору у сумі 3633,6 грн (7267,20 /2).

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частин 1 - 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави .

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката .

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Даних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 при розгляді справи 200/14113/18-а.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до поданих до суду документів, позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7267,20 грн.

Так, на підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано копії: договору про надання правової допомоги адвокатом № І02/43789577 від 02.10.2024 (а.с. 100 - 101), акту № 10-2024//1/43789577 від 25.10.1024 (а.с. 102), рахунку № 10-2024/1/43789577 від 25.10.2024 (а.с. 102, зворотній бік), платіжної інструкції № 74 від 26.10.2024 (а.с. 103).

Відповідно до пункту 2 договору про надання правової допомоги адвокатом № 102/43789577 від 02.10.2024, укладеним між Вигодським С.В. (Адвокат, Виконавець) та позивачем (Клієнт, Замовник), Адвокат (Виконавець) зобов`язується надавати Клієнту (Замовнику) кваліфіковану правову допомогу (надалі юридичних послуг) в сфері адміністративного та податкового законодавства України щодо підготовки позову до Полтавського окружного адміністративного суду про визнання неправомірною бездіяльності Державної податкової служби України та зобов`язання вчинити дії (щодо податкових накладних № 1 від 23.07.2024, № 2 від 26.07.2024, № 4 від 30.07.2024), а також складання інших процесуальних документів під час судового розгляду справи.

Згідно з пунктом 3 договору ціна послуг складає 7267,20 грн.

Актом № 10-2024//1/43789577 від 25.10.1024 приймання-передачі виконаних робіт (послуг) засвідчено факт надання правничої допомоги по договору про надання правової допомоги адвокатом № 102/43789577 від 02.10.2024 на суму 7267,20 грн. Оплату юридичних послуг у цій сумі підтверджено платіжною інструкцією від 26.10.2024.

Враховуючи викладене вище, дослідивши на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, ціні позову та значенню справи для сторони позивача, враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо необґрунтованості витрат на правову допомогу, а також зважаючи на часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3633 грн. 60 коп. (7267,20 грн./2).

На підставі наведеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства «ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС» ( вул. Велика Набережна, буд. 65, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ) до Державної податкової служби України ( Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, код ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкової накладної від 23.07.2024 № 1, яку було направлено Приватним підприємством "ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС" для реєстрації в Єдиний реєстр податкових накладних 09.09.2024, та податкових накладних від 26.07.2024 № 2 та від 30.07.2024 № 4, які було направлено Приватним підприємством "ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС" для реєстрації в Єдиний реєстр податкових накладних 02.10.2024.

Зобов`язати Державну податкову службу України прийняти для вирішення питання щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних направлені Приватним підприємством "ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС" податкові накладні:

- №1 від 23.07.2024 ( направлена для реєстрації 09.09.2024),

- №2 від 26.07.2024 (направлена для реєстрації 02.10.2024;

- №4 від 30.07.2024 (направлена для реєстрації 02.10.2024).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Приватного підприємства "ТЕМП МОНТАЖ ПЛЮС" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3633 грн. 60 коп. (три тисячі шістсот тридцять три гривні шістдесят копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3633 грн. 60 коп. (три тисячі шістсот тридцять три гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол