Справа № 440/7060/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/7060/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

Стислий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнання противоправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо непризначення та непроведення службового розслідування, з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 , отриманої 08.09.2023, передбаченого окремим дорученням Головнокомандувача ЗС України від 20.04.2023 №25488/С;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести службове розслідування з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 , отриманої 08.09.2023, передбачене окремим дорученням Головнокомандувача ЗС України від 20.04.2023 №25488/С;

- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої 08.09.2023, передбаченої Додатком №5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 за результатом службового розслідування надати ОСОБА_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої 08.09.2023, передбаченої Додатком №5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є військовослужбовцем та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 у спірний період в умовах воєнного стану, під час якої отримав травму (поранення, контузія, каліцтво), але відповідач не видав позивачу довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), відповідно до додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, що затверджений Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800, «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі Положення №402) не складена та не видана відповідачем позивачу.

У зв`язку із чим позивач просить суд зобов`язати відповідача провести службове розслідування з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 , отриманої 08.09.2023, та видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої 08.09.2023, відповідно до додатку 5 до Положення №402.

Відповідачем надані додаткові пояснення на відзив відповідача, в яких він зазначає, що надана відповідачем до матеріалів справи довідка від 14.01.2025 №693/2586 не відповідає вимогам Положення №402, внаслідок чого додатково наполягає на повному задоволенні позовних вимог.

Стислий зміст заперечень відповідача.

Військова частина НОМЕР_1 відзив на позов надала, до позову долучила довідку від 14.01.2025 №693/2586 відповідно до додатку 5, і за цих обставин відсутні підстави для задоволення позову.

Заяви, клопотання учасників справи.

Сторонами не подані суду заяви чи клопотання.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 27.05.2025 позов залишений без руху.

02.06.2025 на виконання вимог ухвали суду позивачем надані докази та заява про поновлення строку.

Полтавським окружним адміністративним судом від 03.06.2025 прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); витребувані судом докази від відповідача.

Позивачем 13.06.2025 надані докази суду у належній якості, як додатки до позову.

Відповідачем наданий суду відзив разом із доказами на виконання ухвали суду.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Із 23.07.2025-10.08.2025 головуючий суддя перебував у відпустці.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши заяви по суті справи та наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , де перебував на всіх видах забезпечення, отримував грошове забезпечення.

Позивач зазначає, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), відповідно до додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, що затверджений Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800, «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі Положення №402) не складена та не видана відповідачем позивачу.

Обставини ушкодження здоров`я позивача, отримані під час проходження служби в умовах воєнного стану не підтверджені належною довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), відповідно до форми додатку 5 до Положення №402.

Відповідачем надана до відзиву довідка від 14.01.2025 №693/2586, у змісті якої зазначені відомості:

"Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдат ОСОБА_2 (військове звання, прізвище, ім`я, по батькові) ІНФОРМАЦІЯ_1 08.09.2023 одержав(ла) часткове пошкодження медіальної колатеральної зв`язки лівого колінного суглобу.

За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , на території України, в результаті обстрілу із мінометів противника, перебуваючи у засобах індивідуального захисту (бронежилет, кевларова каска).

В стані алкогольного та наркотичного сп`яніння не перебував. Не пов`язане з вчиненням адміністративного чи кримінального правопорушення та не є наслідком навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства.

Підстава: бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 № 945/дск від 07.09.2023 року

(додаток 5 із змінами, внесеними згідно з наказом Міністра оборони України від 01.08.2011 р. №466, наказами Міністерства оборони України від 12.08.2014 р. №524, від 30.10.2014 р. №779)".

Позивач у додаткових поясненнях зазначає заперечення щодо форми довідки від 14.01.2025 №693/2586 та її відповідності додатку 5 Положенню №402:

"Отже, дослідивши довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) видану Військовою частиною НОМЕР_1 від 14.01.2025 №693/2586, слід зазначити наступне. Дана довідка не відповідає ч. 3 ст. 260 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», а саме довідка має видаватись на підставі наказу командира військової частини та, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Звертаємо увагу суду, що дана довідка видана на підставі бойового розпорядження військової частини НОМЕР_1 №945/дск від 07.09.2023. Також, дана довідка видана на підставі нормативно-правових актів, що втратили чинність, а саме: «додаток 5 із змінами, внесеними згідно з наказом Міністра оборони України від 01.08.2011 р. N466, наказами Міністерства оборони України від 12.08.2014 р. N524, від 30.10.2014 р. N779»

Проте, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) видається на підставі та за формою наведеною у Положенні про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України від 14.08.2008 № 402. Додатком 5 вищезазначеного положення, наведено зразкову довідку про обставини травми(поранення, контузії, каліцтва). У графі «підстави» вказано виключно наказ командира(начальника) військової частини. Проте, в наданій довідці зазначено бойове розпорядження, що є порушенням процедури видачі таких довідок."

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 19.12.2023 №8398, діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми. поранення, контузії, каліцтва): «Стан після оперативного лікування (11.12.2023) з приводу розриву передньої хрестоподібної зв`язки, пошкодження заднього рогу медіального меніску лівого колінного суглобу з тимчасовим порушенням функцій. Довідка про обставини травми відсутня. Згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 травма кваліфікується як легка. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи 11 Розкладу хвороб, графи ТДВ Потребує відпустки для лікування після травма на 30 тридцять календарних днів.»

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 18.01.2024 №271, діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): "Стан після операцій: артроскопічної резекції пошкодженої частини внутрішнього меніска, дебридменту лівого колінного суглоба (01.12.2023); автопластики передньої хрестоподібної зв`язки сухожилками тендітного та напівсухожилкового м`язів (11.12.2023) з приводу травматичного пошкодження (08.09.2023) заднього рогу внутрішнього меніска та поздовжнього розриву передньої хрестоподібної зв`язки тимчасовим функціональним розладом кінцівки. За наказом МОЗ України від 04.07.2007 № 370 травма тяжка. Травма, ТАК, пов`язана проходженням військової служби (довідка про обставини травми на момент медичного огляду відсутня)."

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 17.03.2024 №1278, діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми. поранення, контузії, каліцтва): «Рецидивна нестійкість та синовії лівого колінного суглобу з гіпотрофією м`язів кінцівки після закритого крайового перелому (08.09.2023) зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки, пошкодження заднього рогу внутрішнього меніска та розриву передньої хрестоподібної зв`язки, операцій: (01.12.2023) артроскопічного дебридменту, парціальної резекції заднього рогу внутрішнього меніска: (11.12.2023) аутопластики передньої хрестоподібної зв`язки з помірним порушенням функції кінцівки. За наказом МОЗ України від 04.07.2007 № 370 травма тяжка. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми на момент медичного огляду відсутня).»

Судом встановлені обставини, що основні спірні правовідносини виникли внаслідок невиплати позивачу додаткової винагороди у формі грошового забезпечення, відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за час стаціонарного лікування внаслідок нескладення своєчасно відповідача довідки у формі додатку 5 Положення №402 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), у зв`язку із чим у довідках військово-лікарських комісії зазначений причинний зв`язок отриманої позивачем травми "Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби", а не "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", що до невиплати позивачу додаткової грошової винагороди.

Таким чином, спір полягає у відновленні порушеного права шляхом надання позивачу довідки форми 5 Положення №402 для подальшого проходження військово-лікарської комісії для встановлення причинного зв`язку отриманою травми позивача як "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", з метою відновлення свого права на належне отримання грошового забезпечення під час проходження служби в умовах воєнного стану.

Позивач вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно із ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

За приписами статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок № 260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 та 6 розділу XXIII Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

З огляду на викладені положення Порядку №260 грошова допомога для оздоровлення є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, а її розмір обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017р. № 704 (надалі - постанова № 704) були збільшені розміри грошового забезпечення військовослужбовців. На виконання вказаної правової норми Закону № 2262-XII та постанови № 704 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" ( надалі - постанова № 103).

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 4 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введений в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 Про загальну мобілізацію у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

Пунктом 6 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 цієї Постанови №168 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установити, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 1 Постанови №168 визначено, Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Для Збройних сил України прийняте Положенням № 402, яке визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями та поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 1 Положення №402 визначене наступне:

1.1. Це Положення визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу.

Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

1.2. Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;

встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

1.9. При зарахуванні кандидата на військову службу за контрактом кадровими органами в його особову справу обов`язково вкладається довідка ВЛК. У подальшому всі довідки ВЛК та довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (додаток 5), при наявності, кадровими органами заносяться до особових справ.

Відповідно до пункту 20.5 Положення №402, постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення.

Розділом 21 визначений порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України. Так, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України».

б) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.

в) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту.

г) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку (вказується вид події, що призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане військовослужбовцем у результаті нещасного випадку за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок вчинення ним правопорушення.

ґ) «Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період участі в бойових діях, забезпечення бойової діяльності військ (флотів) на території інших країн (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України».

е) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн» - якщо воно виникло під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.

є) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

ж) «Захворювання (поранення, травма, контузія, каліцтво), НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» - якщо захворювання виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, яке не діагностовано під час призову (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу) і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби або коли захворювання виникло після звільнення з військової служби, коли початок захворювання не можна віднести на період проходження військової служби.

з) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН» - якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) отримане військовослужбовцем при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, і він визнаний учасником бойових дій.

и) «Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН» - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій, за період служби у складі національного контингенту досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності і він визнаний учасником бойових дій.

і) «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН» - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій Місії ООН, за період служби у складі національного контингенту досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

ї) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі національного персоналу» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час виконання обов`язків військової служби у складі національного персоналу.

й) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) отримано військовослужбовцем під час виконання миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії.

Пунктом 18 розділу ІІ Наказу Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 р. за № 1667/37289, «Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України» встановлено, що за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються:

дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок;

військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця;

вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я;

коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні);

перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин;

порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення;

заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.

На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі - Положення про військово-лікарську експертизу).

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Цим Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України.

Порядок віддання й виконання наказів визначені у статтях 36-37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України:

36. Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, що затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 6 Дисциплінарного статуту ЗСУ установлено, що право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності. Командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками кримінального правопорушення. Застосування зброї допускається лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Аналіз норми пункту 1 Постанови № 168 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дозволяє зробити суду висновок, що для нарахування та виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень встановлені наступні умови:

а) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

б) факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

в) факт перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналіз норм Положення №402 та Положення №285 визначають різні терміни та визначення:

захворювань

поранень (контузій, травм, каліцтв).

Таким чином, суд висновує, захворювання та поранення (контузія, травма, каліцтво) - є різними правовими категоріями, яким законом надане різне правове регулювання.

Поранення (контузія, травма, каліцтво) - мають спільне правове регулювання, а захворювання інше, яке не регулюється Постановою №168.

Аналізуючи зазначені норми права через призму фактичних обставин справи, суд встановив, що у сіпрні періоди позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

Отримання поранення (контузії, травми, каліцтва) пов`язаного із захистом Батьківщини, під час безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є підставою для для отримання права на нарахування та виплату додаткової грошової винагороди на підставі п. 1-2 Потсанови №168, оскільки підставами для такої винагороди зв`язок саме із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Суд висновує, що норми Постанови №168 визначають підстави для отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. протягом строку перебування на стаціонарному лікування лише у зв`язку із отримання поранення (контузії, травми чи каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, а не у зв`язку із «прохоженням військової служби».

Відповідно до Положення № 402, причинний зв`язок отриманого поранення (травма, контузія, каліцтво) "у зв`язку із захистом Батьківщини" та "у зв`зяку із прохоженням військової служби" є відмінними поняттями та різними юридичними термінами, оскільки у даному Положенні №402, визначений різний причинний зв`язок для поранень, контузій, травм, каліцтв, які приймаються у різних юридичних формулюваннях.

Позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), отриманого 08.09.2023 під час безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 14.01.2025 №693/2586.

У Постанові №168 законодавець врегулював відносини саме щодо причинного звякзу із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаного із захистом Батьківщитни, а не "у зв`зяку із прохоженням військової служби".

У довідках військово-лікарських комісіях зазначений причиний зв`язок травми "у зв`зяку із прохоженням військової служби", оскільки позивачу під час проходження військово-лікарських комісії відповідачем не складена та не видана довідка форми 5 до Положення №402.

Довідка військової частини НОМЕР_1 від 14.01.2025 №693/2586 складена, що підвтерджується матеріалами справи.

За таких обставин позивач має право пройти військово-лікарську комісію для встановлення причинного-зв`язку отриманої травми - "у зв`язку із захистом Батьківщини" - на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 14.01.2025 №693/2586, оскільки відповідач несвоєчасно видав позивачу довідку форми 5 до Положення №402 (довідка від 14.01.2025 №693/2586).

Щодо заперечень позивача про те, що зміст та форма довідки військової частини НОМЕР_1 від 14.01.2025 №693/2586 не відповідають формі додатку 5 до Положення №402, то суд зазначає, що у змісті примірної форми додатку 5 до Положення №402 зазначені відомості:

"Додаток 5 із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства оборони № 466 від 01.08.2011, № 524 від 12.08.2014, № 779 від 30.10.2014, № 262 від 27.04.2024, № 686 від 14.10.2024; в редакції Наказу Міністерства оборони № 153 від 27.02.2025", - які також частково зазначені у довідці військової частини НОМЕР_1 від 14.01.2025 №693/2586:

"додаток 5 із змінами, внесеними згідно з наказом Міністра оборони України від 01.08.2011 р. N466, наказами Міністерства оборони України від 12.08.2014 р. N524, від 30.10.2014 р. N779".

Відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту, командир має право віддавати накази (розпорядження), а під час воєнного стану бойові розпорядження, відповідно до Бойових статутів відповідних частин, з`єднань, родів військ.

Таким чином, заперечення позивача в частині того, що у змісті довідки зазначене бойове розпорядження, а не наказ є безпідставними.

Судом не встановлені факти та обставини, що довідка довідки військової частини НОМЕР_1 від 14.01.2025 №693/2586 не відповідє формі додатку 5 до Положення №402, а заперечення позивача є по своїй суті "надмірним формалізмом".

Надана позивачу довідку довідка військової частини НОМЕР_1 від 14.01.2025 №693/2586 відповідає формі додатку 5 до Положення №402, а висновками цього рішення суду така обставина є встановленою, в порядку норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки відповідачем видана довідка позивачу від 14.01.2025 №693/2586, яка відповідає формі додатку 5 до Положення №402, то підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язати відповідача провести службове розслідування з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 , отриманої 08.09.2023 та за результатом службового розслідування надати ОСОБА_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої 08.09.2023, визначеної додатком №5 до Положення №402, не підлягають задоволенню.

У додаткових поясненнях представник позивача підтвердив надання позивачу довідки від військової частини НОМЕР_1 від 14.01.2025 №693/2586, заперечень щодо ненадання довідки суду не надав.

Станом на дату ухвалення позову, позивачу видана відповідачем довідка форми 5 відповідно до Положення №402, щодо отриманої позивачем травми 08.09.2023.

Суд також зазначає, що відповідно до численних правових позицій Верховного Суду у суду відсутня компетенція надавати оцінку медичним документам, саме в частині встановлення медичних фактів та причинного зв`язку, оскільки це пряма дискреція лікарів у медичнх військово-лікарських комісіях під час процедури визначеної Положенням №402.

Згідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У цьому контексту варто звернути увагу на постанову від 10 лютого 2022 року у справі №160/7153/20 у якій Верховний Суд наголосив, що перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12 лютого 2021 року у справі №820/5570/16 від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18 про те, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду.

Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби, причинного зв`язку за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких (Положення №402, №285).

Суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка обґрунтованості висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного суд не надає оцінку доказам щодо медичних показань наявності чи відсутності захворювань та їх причинного зв`язку позивача, під час проходження служби.

Інші доводи сторін не змінюють висновків суду.

При цьому, суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Таки чином, в контексті обставин даної справи судом надана оцінка та відповідь на всі доводи позивача та відповідача, які можуть вплинути на правильне вирішення спору.

Враховуючи наведене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачу у позові відмовлено, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.І. Бевза