Справа № 520/13893/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

22 серпня 2025 року Справа № 520/13893/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Шевченківського відділу у місті Харкові Головного управління ДМС України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Шевченківського відділу у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо розгляду в порядку Закону України Про звернення громадян заяви ОСОБА_1 від 27.12.2024 про обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку з її втратою;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Шевченківського відділу у місті Харкові Головного Державної міграційної служби України в Харківській області здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 від 27.12.2024 про обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку із втратою в порядку законодавства України, яким врегульовано порядок надання адміністративних послуг щодо обміну посвідки на постійне проживання у зв`язку із втратою, та з дотриманням вимог Закону України Про адміністративну процедуру, зокрема з дотриманням права ОСОБА_1 на участь в адміністративному провадженні розпочатому за її заявою.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Шевченківського відділу у місті Харкові Головного управління ДМС України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Шевченківського відділу у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області при розгляді в порядку Закону України Про звернення громадян заяви ОСОБА_1 від 27.12.2024 про обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку з її втратою. Зобов`язано Шевченківський відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 від 27.12.2024 про обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку з втратою відповідно до положень Порядку оформлення, видачі, обміну, відкликання, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. №321, з урахуванням висновків суду в даній справі. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

У позовній заяві позивач зазначила, що докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть надані до суду не пізніше п`яти днів після ухвалення судом у цій справі остаточного рішення.

Від позивача через систему "Електронний суд" надійшла до суду заява про ухвалення додаткового рішення, згідно якої позивач просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області в особі Шевченківського відділу ГУ ДМС у Харківській області на користь ОСОБА_1 понесені у зв`язку з розглядом справи № 520/13893/25 у суді першої інстанції витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27 000,00 грн (двадцять сім тисяч гривень 00 коп).

Відповідач подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому зазначив про необґрунтованість заявленої позивачем суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та неспівмірність такої суми з обсягом надання послуг позивачу. Просить зменшити розмір відшкодування судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки у період з 04.08.2025 по 18.08.2025 включно суддя перебував у щорічній відпустці, розгляд заяви здійснюється з урахуванням днів відпустки.

Розглядаючи заяву про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто, розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 27 000,00 грн до суду надано копії: договору про надання правничої допомоги від 28.04.2025, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням "НЕОФЕЛІС ЛО ГРУП", рахунків на оплату від 29.04.2025 та від 19.06.2025, квитанцій про сплату сум у розмірі 18 000,00 грн та 9000,00 грн, акту приймання-передачі наданих послуг від 04.08.2025, ордеру серії АХ №1263506, виданого адвокатським об`єднанням "НЕОФЕЛІС ЛО ГРУП" на представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом Бєжановою Катериною Ігорівною, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Бєжанової Катерини Ігорівни.

Дослідивши вказані документи щодо надання правничої допомоги позивачу судом встановлено, що вказаним договором представник позивача прийняв на себе зобов`язання про надання правової допомоги позивачу з питання написання та подання до суду позовної заяви про оскарження дій (бездіяльності) Шевченківського відділу у місті Харкові Головного управління ДМС України в Харківській області.

Згідно п. 3.2. Договору сторони погодили, що вартість правничої допомоги складає: написання та подання позовної заяви до суду - 18 000,00 грн; написання та подання відповіді на відзив - 9 000,00 грн.

Згідно копій квитанцій, наявних у матеріалах справи, вбачається, що позивач 29.04.2025 сплатила на рахунок Адвокатського об`єднання "НЕОФЕЛІС ЛО ГРУП" суму в розмірі 18000,00 грн та 19.06.2025 сплатила суму в розмірі 9 000,00 грн за послуги з надання правничої допомоги за договором від 28.04.2025.

Відповідно до наданого позивачем акту приймання-передачі наданих послуг від 04.08.2025, підписаного сторонами, вбачається, що позивачу надано правничу допомогу: консультація та подання адвокатського запиту - безоплатно, написання та подання до суду позовної заяви - 18 000,00 грн, написання та подання до суду відповіді на відзив - 9 000,00 грн.

Суд враховує, що цей спір виник у справі незначної складності та не характеризується наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до її розгляду, великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів тощо.

Матеріали справи не містять відомостей про збирання представником позивача доказів задля звернення до суду, обсяг наданих письмових доказів є незначним; всі надані докази наявні у позивача.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників, судові засідання не проводились. Адвокат не відвідував суд для з`ясування обставин справи, не ознайомлювався з матеріалами справи.

Зазначена справа належить до справ незначної складності, а тому написання позовної заяви, яка здебільшого містить цитовані норми законодавчих актів, не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи, не потребувало тривалого часу та надмірних зусиль адвоката.

Суд акцентує увагу на тому, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі № 545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За обставин цієї справи суд, окрім вищенаведеного, також враховує, що визначений адвокатом розмір гонорару є непомірно завищеним щодо предмета спору.

Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі № 200/14113/18-а звернув увагу на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У даній справі представником позивача складено та подано до суду позовну заяву та відповідь на відзив, інших дій не вчинялося. Окрім того, суд зазначає, що фактично подана представником позивача відповідь на відзив дублює доводи позовної заяви та містить посилання на нормативно правові-акти, що вже були перелічені в позовній заяві, що свідчить про те, що для складання відповіді на відзив представник позивача не потребував великої кількості.

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.09.2019 у справі №826/8890/18.

Також, суд приймає до уваги доводи відповідача щодо неспівмірності заявленої позивачем суми на відшкодування витрат на правничу допомогу з обсягом наданих представником позивача послуг у межах даної справи.

Виходячи з вищеописаних обставин справи, зважаючи на те, що підготовлені представником позивача процесуальні документи не потребують значних затрат часу для їх складення, суд, оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності й пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу в цій справі до 3 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 241-247, 252, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ВИРІШИВ:

Заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Шевченківського відділу у місті Харкові Головного управління ДМС України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Шевченківського відділу у місті Харкові Головного управління ДМС України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН