Справа № 520/18159/25
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 серпня 2025 року № 520/18159/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" (вул. Літературна,буд. 6,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61058, ) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Комунального закладу охорони здоров`я Обласний центр медико-соціальної експертиз, викладене у формі довідки №1 від 23.12.2024 р. про невизнання інвалідом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі .

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 актом огляду медико-соціальної експертної комісії з 01.02.2023 року була встановлена друга група інвалідності та Комунальним закладом охорони здоров`я Обласний центр медико-соціальної експертизи видана Довідка серія 12ААВ відповідно до виписки з акту огляду МСЕК №688352 від 01.02.2023 року. Інвалідність була встановлена на строк до 1 лютого 2024 року.

На підставі вищенаведеної довідки, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області було видано пенсійне посвідчення та ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності.

В подальшому, з 12.02.2024 року на підставі повторного огляду МСЕК, що підтверджується випискою № 309724 була підтверджена друга група інвалідності на строк до 31.01.2025 року.

З 2025 року ОСОБА_1 не нараховувалась пенсія і у відповідь на адвокатський запит від 09.06.2025 року щодо причини невиплати пенсії було отримано інформацію про те, що рішенням №08 від 19.03.2025 року припинено виплату пенсії ОСОБА_1 .

Підставою для винесення рішення №08 про припинення виплати пенсії стала довідка Комунального закладу охорони здоров`я Обласний центр медико-соціальної експертизи від 23.12.2024 року №1 про невизнання ОСОБА_1 інвалідом. Таким чином, Комунальним закладом охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертиз» прийнято рішення заочно у формі довідки №1 від 23.12.2024 р.

ОСОБА_1 вважає рішення прийняте Комунальним закладом охорони здоров`я Обласний центр медико-соціальної експертизи у формі довідки №1 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Суд вказує, що статтею 2 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» визначено, що особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №13.17 затверджені Положення про медико-соціальну експертизу (далі - Положення №1317) та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (далі - Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності №1317).

Згідно пункту 3 Положення №1317 медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій відповідно до пункту 4 Положення №1317.

Пунктом 5 Положення №1317 передбачено, що Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що чинним законодавством визначена процедура проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягай повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю.

Пунктом 20 Положення №1317 визначено, що Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 №561 затверджена Інструкція про встановлення груп інвалідності (далі - Інструкція №561). Пунктом 1.4 Інструкції №561 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко- функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

При огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії, що передбачено пунктом 1.10 Інструкції №561.

Пунктом 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності №1317 передбачена можливість оскарження рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії до МОЗ. МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній МСЕК МОЗ України або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи.

Згідно із пунктом 13 Положення №1317 Центральна МСЕК МОЗ України, зокрема проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.

У силу вимог пункту 17 Положення №1317 медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

У відповідності з вимогами пункту 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності №1317 повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки. Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду. Особам, що звертаються для встановлення інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду у разі наявності вроджених вад розумового чи фізичного розвитку, анатомічних дефектів, стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму, неефективності реабілітаційних заходів, неможливості відновлення соціальної адаптації, несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин у місці проживання особи з інвалідністю, а також особам з інвалідністю, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, пунктом 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності №1317 встановлений вичерпний перелік випадків, за наявності яких проводиться повторний огляд осіб з інвалідністю.

Матеріалами справи підтверджено, що огляд ОСОБА_1 . Комунальним закладом охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертиз» відбувся 23.12.2024 року, без наявності жодної із підстав передбачених пунктом 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності №1317.

Судом встановлено, що позивач заяви про повторний огляд не подавав, відсутні заяви інших осіб в межах змін у стані здоров`я позивача та відсутнє рішення суду про проведення медико-соціальної експертизи.

Крім того, з довідки Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертиз» №1 від 23.12.2024 р. вбачається про проведення заочної експертизи (заочного огляду), в порушення вимог пункту 1.10 Інструкції №561 медико-соціальної експертизи, щодо позивача, без опитування хворого і об`єктивного обстеження та оцінки стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Суд вказує, що проведення повторного перегляду інвалідності на підставі постанови правоохоронних органів(слідчого) також не передбачено.

А тому посилання представника відповідача, що перевірка медико-експертної справи за направленням МСЕК (формою №088/о) в межах кримінальної справи, не є підставою для проведення експертного дослідження згідно з Положенням №1317, як і не передбачена для вчинення відповідачем таких дій згідно Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності №1317.

Щодо заочного огляду, представник відповідача посилається на п.п.1 п.1 Постанови №225, відповідно до якого на період дії воєнного стану на території України та протягом шести місяців після його припинення або скасування у разі коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, не може прибути на огляд до медико-соціальної експертної комісії, така комісія може приймати рішення про встановлення інвалідності заочно на підставі направлення лікарсько-консультативної комісії. З викладеного представник відповідача робить висновок, що на період дії воєнного стану медико-соціальні експертні комісії мають право у разі неприбуття особи на огляд приймати рішення заочно за наявними документами.

Однак, судом встановлено, що ОСОБА_1 не викликався на повторний огляд, не був повідомлений щодо необхідності прибути на огляд до медико-соціальної комісії та, відповідно, представник відповідача не надає підтвердження здійснення та надіслання належним чином такого виклику.

Щодо твердження відповідача, що медичні документи не дають підтвердження стану функціональних порушень, які відповідають другій групі інвалідності та строку, на який вона встановлена.

Однак, відповідачем даної медичної документації до суду не надано, та не зазначено, аналіз яких саме медичних документів став підставою для прийняття такого рішення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні законодавчо визначені підстави для прийняття Комунальним закладом охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертиз» висновку оформленого довідкою №1 від 23.12.2024 р. із одночасним порушенням порядку прийняття такого висновку з огляду на положення пунктів 1.4, 1.10 Інструкції №561, а й відповідно довідка №1 від 23.12,2024 р. Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертиз» є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" (вул. Літературна,буд. 6,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61058, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комунального закладу охорони здоров`я Обласний центр медико-соціальної експертиз, викладене у формі довідки №1 від 23.12.2024 р. про невизнання інвалідом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.