Справа № 520/29102/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 серпня 2025 року № 520/29102/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Омарова Аміля Азад огли (вул. Вартових Неба, буд. 55А, м. Харків, 61072) в інтересах держави в особі: Харківської обласної державної (військової) адміністрації (вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61002), Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 1-й під., 4-й пов., м. Харків, 61022) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Омаров Аміл Азад огли звернувся до Харківського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі: Харківської обласної державної (військової) адміністрації та Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- зобов`язати ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) укласти з Департаментом культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, охоронний договір щодо нежитлових приміщень першого поверху № 47-1-:-47-6 загальною площею 61,8 кв.м, в житловому будинку літ. «А-5», за адресою: АДРЕСА_2 , які, відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської обласної ради депутатів трудящих від 30.04.1980 № 334 є частиною пам`ятки містобудування та архітектури місцевого значення під назвою - «Жилий будинок», занесеної наказом Міністерства культури та інформаційної політики від 04.06.2020 за № 1883 до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення з охоронним № 7417-Ха.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами опрацювання матеріалів щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, виявлено факт протиправної поведінки ОСОБА_1 , що полягає у не укладенні охоронного договору з органом охорони культурної спадщини - Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації з метою збереження об`єкту культурної спадщини пам`ятки архітектури національного значення.

Ухвалою суду від 28.10.2024 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив, де він зазначив, що 11.11.2024 ним подано заяву та пакет документів до Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації про укладення охоронного договору з метою збереження об`єкту культурної спадщини пам`ятки архітектури національного значення.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 на праві власності з 23.01.2018 належать нежитлові приміщення першого поверху № 47-1-:47-6 загальною площею 61,8 кв.м, в житловому будинку літ. «А-5», за адресою: АДРЕСА_2 , який, відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської обласної ради депутатів трудящих від 30.04.1980 № 334 є пам`яткою містобудування та архітектури місцевого значення під назвою «Жилий будинок».

Згідно з наказом Міністерства культури та інформаційної політики від 04.06.2020 за № 1883 зазначена вище пам`ятка занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення, а також їй присвоєно новий охоронний № 7417-Ха.

З інформації Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації від 15.05.2024 за № 05-25/1233 вбачається, що ОСОБА_1 не звертався до Департаменту з приводу укладання охоронного договору.

Відтак, Шевченківською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення інтересів держави у сфері дотримання законодавства про охорону культурної спадщини, та як наслідок ініційовано подання зазначеного позову до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2020 № 1805-III (далі - Закон України "Про охорону культурної спадщини") власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує як найменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Статтею 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час прийняття постанови від 28.12.2019 справа № 806/1536/18 сформував правову позицію, відповідно до якої охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини". Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.

Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.

Законом передбачається обов`язкове укладення власником пам`ятки чи її частини охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини вже після переходу права власності.

Отже, охоронний договір, укладений на підставі ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини", є адміністративним договором.

Згідно із ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768 (далі Порядок №1768) охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована. Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відтак, як вбачається з вищезазначених норм, охоронний договір укладається щодо всіх пам`яток культурної спадщини, незалежно від того до якої категорії вони відносяться (категорії національного значення чи місцевого значення). Порядком лише передбачено особливості укладення таких договорів, якщо пам`ятка належить до категорії пам`яток національного значення (зокрема, п.п. 3, 4 Порядку).

Пунктом 5,6, 7,8,9 Порядку № 1768 встановлено, що охоронний договір укладається на пам`ятку чи її частину за видами об`єктів культурної спадщини.

В охоронному договорі зазначається режим використання пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини, у тому числі території, на якій вони розташовані.

Охоронні договори укладаються на пам`ятки культурної спадщини національного, місцевого значення, а також на щойно виявлені об`єкти культурної спадщини чи їх частини з урахуванням особливостей, передбачених цим Порядком.

В охоронному договорі, складеному за формою згідно з додатком 1, зазначаються вимоги щодо режиму використання пам`ятки чи її частини, види і строки виконання робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам`яток, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Власник (користувач) пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини або уповноважений ним орган (особа) повинен забезпечити дотримання вимог пожежної, санітарної, екологічної безпеки, режиму використання пам`яток та пов`язаних з ними будівель, територій, культурних цінностей.

Таким чином, із аналізу положень Закону України "Про охорону культурної спадщини" та Порядку вбачається, що юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи. Тобто, обов`язок укладення охоронного договору покладається саме на власника пам`ятки, і саме власник повинен бути його ініціатором.

Частиною 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно із пп. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить серед іншого забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження.

Відповідно до ст. ст. 2, 13, 16 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 № 586-ХІV місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують виконання державних і регіональних програм соціально-економічного та культурного розвитку, програм охорони довкілля, програм утвердження української національної та громадянської ідентичності, а в місцях компактного проживання корінних народів і національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку (п. 3 ч. 1 ст. 2).

До відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань науки, освіти, культури, охорони здоров`я, фізкультури і спорту, сім`ї, жінок, молоді та дітей, утвердження української національної та громадянської ідентичності (п. 6 ст. 13).

Місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за охороною пам`яток історії та культури, збереженням житлового фонду, додержанням законодавства з питань науки, мови, реклами, освіти, культури, охорони здоров`я, материнства та дитинства, сім`ї, молоді та дітей, соціального захисту населення, фізичної культури і спорту (п.п.4, 9 ст.16).

Як вбачається з відзиву та доданих до нього матеріалів, 18 грудня 2024 року між Департаментом культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації та ОСОБА_1 укладено охоронний договір №260 на пам`ятку культурної спадщини чи її частини нежитлового приміщення першого поверху № 47-1-:47-6 загальною площею 61,8 кв.м, в житловому будинку літ. «А-5», за адресою: АДРЕСА_2 , який, відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської обласної ради депутатів трудящих від 30.04.1980 № 334 є пам`яткою містобудування та архітектури місцевого значення під назвою «Жилий будинок».

Оскільки, підставою для звернення до суду стала обставина неукладення відповідачем охоронного договору, суд, враховуючи, що ОСОБА_1 надано до суду докази укладення відповідного договору, зазначає, що порушення, яке спонукало позивача звернутись до суду з позовом - усунуто відповідачем самостійно.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) укласти з Департаментом культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, охоронний договір щодо нежитлових приміщень першого поверху № 47-1-:-47-6 загальною площею 61,8 кв.м, в житловому будинку літ. «А-5», за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 71, які, відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської обласної ради депутатів трудящих від 30.04.1980 № 334 є частиною пам`ятки містобудування та архітектури місцевого значення під назвою - «Жилий будинок», занесеної наказом Міністерства культури та інформаційної політики від 04.06.2020 за № 1883 до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення з охоронним № 7417-Ха.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Омаровим Амілем Азад огли (вул. Вартових Неба, буд. 55А, м. Харків, 61072 ЄДРПОУ ) в інтересах держави в особі: Харківської обласної державної (військової) адміністрації (вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61002 ), Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації (майдан Свободи, буд.5, Держпром, 1-й під., 4-й пов., м. Харків, 61022 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.