Справа № 420/25144/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
21 серпня 2025 року м. Одеса
- Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 скласти таблицю заборгованості невиплаченої пенсії у належному розмірі з 14.07.2021року помісячної доплати до пенсії 2000,00грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»;
- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області скласти ОСОБА_1 таблицю заборгованості невиплаченої пенсії у належному розмірі з 14.07.2021 року помісячної доплати до пенсії 2000,00грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»;
- Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2018 року та інфляційні збитки і 3% річних за невиконання грошового зобов`язання за цей же період часу, протиправними;
- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі рішень Одеського окружного адміністративного суду по справах:
з 01.01.2018року по 01.04.2018року, сума недоплати пенсії складає 8522,60грн. (справа № 420/3406/19 від 24.07.2020року, набрало законної сили 24.08.202 Іроку).;
з 05.03.2019року по 30.06.2019року, сума недоплати пенсії складає 4123,82грн. (справа № 420/3406/19 від 24.07.2020року, набрало законної сили 24.08.2021року).;
з 01.01,2021року по 28.02.2023року, сума недоплати пенсії складає 27 237,78грн. (справа № 420/517/23 від 16.03.2023року, набрало законної сили 13.06.2023року).
та інфляційні збитки у сумі 89 765,50грн. та 3% річних у сумі ЗО 499,17грн. за невиконання грошового зобов`язання за цей же період часу.
Позовна заява обґрунтована тим, що бездіяльність відповідача щодо неналежного виконання рішень суду та невиплати заборгованості за вказаними рішеннями суду є протиправною.
Ухвалою від 31 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків у позовній заяві шляхом подання уточненої позовної заяви із зазначенням підстав об`єднання у позовній заяві та викладеної із дотриманням вимог ст. 172 КАС України та заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням причин пропуску строку звернення до суду.
До суду 15 серпня 2025 року від позивача надійшло клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду з уточненими позовними вимогами.
У клопотанні, посилаючись на різну судову практику Верховного Суду, позивач вважає, що строк звернення з цим позовом ним не порушено, та бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути оскаржена до суду в будь-який час за весь період протягом якого вона триває позиція Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2025 року у справі № 990/29/22.
Також позивач просить врахувати наявний воєнний стан, введені особливі режими роботи об`єктів критичної інфраструктури та об`єктів, що забезпечують життєдіяльність населення.
Надаючи оцінку наведеним позивачем доводам у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, суд доходить такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Змістом спірних правовідносин є, зокрема зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої заборгованості на підставі судових рішень та інфляційних збитків і 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Спеціальних строків позовної давності за вказаною статтею ЦК України не передбачено, а отже належить застосуванню загальний строк позовної давності три роки, встановлений ст. 257 ЦК України.
За загальним правилом стягнення 3 % річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання і обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.
Так, позивач просить стягнути 3 % річних та інфляційні втрати за не виконання шести судових рішень, починаючи з 01.01.2018 року (на підставі рішення суду по справі № 420/3406/19 від 24.07.2020 року, яке набрало законної сили 24.08.2021 року), звертаючи до суду із позовною заявою 25 липня 2025 року.
Посилання позивача на висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема на постанову Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2025 року у справі № 990/29/22 є помилковими, оскільки у цій справі розглядались інші спірні правовідносини.
Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду, та доводи позивача щодо не пропуску ним строку звернення до суду, відхиляються судом.
У заяві позивач просить поновити строк, посилаючись на наявний воєнний стан, введені особливі режими роботи об`єктів критичної інфраструктури та об`єктів, що забезпечують життєдіяльність населення та те, що переписка із пенсійним органом велась з 2019 року.
Так, суд зазначає, що введений воєнний стан дійсно ускладнює повноцінне життя людини.
Разом з цим питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Суд звертає увагу, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тому, надаючи оцінку вказаним позивачем причинам пропуску строку звернення до суду з урахуванням наведених вище умов, суд доходить висновку, що ці причини не відповідають зазначеним умовам, а тому не є поважними.
Тому враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що відсутні підстави для визнання причин поважними наведених у заяві про поновлення строку звернення до суду та слід відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно з п. 9ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
За таких обставин, суд доходить висновку, що позовна заява про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, належить поверненню заявнику.
Згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 124, 126, 160,169,256,293,295, 297 КАС України, суддя
У задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду, - відмовити.
Ухвалу про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст.293,295,297 КАС України, з урахуванням пп. 15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко