Справа № 758/3194/25
Суддя: Блащук А. М.
Дата ухвалення: 2025-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/3194/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Блащука А.М., за участю секретаря судового засідання Пащелопи Д.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови № 207 від 04.03.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Позов обґрунтований тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №207 від 04 березня 2025 року мене, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. за ч. 3

ст. 210 КУпАП.

Підставою притягнення позивача до відповідальності було те, що 28.02.2025 р. біля 14:00 год. було виявлено, що позивач не перебуває на військовому обліку тим самим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 та ч. 1

ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та п. 22 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» підпункту 1 пункту 1 Додатку 2 зазначеного Порядку ( Правил військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487

Вважає дії відповідача протиправними, вказує, що 20.01.2004 позивач був взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19.06.2007 позивач був знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно ч.5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Позивач зазначає, що не отримував жодних офіційних викликів від ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, вважав, що не порушує вимоги закону щодо перебування на військовому обліку. Вчасно 12.07.2024 оновив дані в ІНФОРМАЦІЯ_8 і всі контактні дані позивача були добре відомі відповідачу.

26.02.2025 позивачем було пройдено ВЛК та подано заяви до ІНФОРМАЦІЯ_1 про взяття його на військовий облік та видачу військового квитка у зв`язку з заміною.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Блащуку А.М.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.03.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

15.04.2025 до суду надійшоло два відзиви на позовну заяву. Відповідач зазначає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам статті 283 КУпАП, містить опис обставин, встановлених відповідачем під час розгляду справи, що спростовує твердження позивача про відсутність викладених обставин та не встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення. Відповідач спростовує обов`язок складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення, з посиланням на статтю 258 КУпАП протокол не складається, у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 159 КАС України, заявами по суті справи є, зокрема, позовна заява, відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до ч. 3, п. 2 ч. 4 ст. 162 КАС України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

За змістом частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої - шостої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Згідно ч. 9 ст. 79 КАС України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Зі змісту ухвали суду про відкриття провадження у справі від 12.03.2025 вбачається, що суд роз`яснив відповідачу, що копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) позивачу одночасно з його надісланням (наданням) до суду.

Відтак, відзив не містить доказів направлення стороні позивача, а тому, судом не береться до уваги вказаний доказ.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.

Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За умовами частини третьої статті 210 зазначеного Кодексу відповідальність за цією нормою настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинених в особливий період.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При розгляді колегіальним органом справи про адміністративне правопорушення ведеться протокол статті 280 і 281 КУпАП).

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови (ст. 289 КУпАП).

За змістом статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон)

від 25 березня 1992 року № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у ІНФОРМАЦІЯ_9; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) ІНФОРМАЦІЯ_9 (далі - відповідні районні (міські) ІНФОРМАЦІЯ_9), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_9, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (частина десята вказаної статті).

За визначенням у статті 34 Закону персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) ІНФОРМАЦІЯ_9.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі Закон про мобілізацію) від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_9 у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Частиною третьою статті 22 Закону про мобілізацію передбачено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у ІНФОРМАЦІЯ_9 за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідне положення передбачено абзацом 4 підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який є додатком № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 і абзацом 2 частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

За змістом статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Розглядаючи дану справу по суті суд виходить із положень статті 9 КАС України, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", від 11.04.2024 № 3633-IX, яким зобов`язано громадян України, які у тому числі, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів свої персональні дані, набув чинність 18.05.2024. Тобто особи, зазначені у ч. 10 статті 1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" мали виконати вимоги цієї частини до 16 липня 2024 року включно засобами, вказаними у статті, тобто через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у ІНФОРМАЦІЯ_9.

Нормами законів України "Про військовий обов`язок і військову службу" та "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не передбачена можливість виклику уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_9 військовозобов`язаних саме для уточнення цими особами своїх облікових даних.

У частині десятій статті 1 Закону визначений перелік випадків, за якими військовозобов`язаний має прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) ІНФОРМАЦІЯ_9, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України, а саме: для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

В абзаці 2 частини першої статті 22 Закону про мобілізацію вказано, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_9 у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Обов`язок протягом 60 днів оновити свої персональні дані покладений саме на військовозобов`язаних осіб через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у ІНФОРМАЦІЯ_9.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості, суд зазначає, що 04.03.2025 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 207, якою на позивача накладено штраф у розмірі 17000 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме, що позивач не прибув на військовий облік чим порушив ч. 10 ст. 1 та ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та п. 22 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» підпункту 1 пункту 1 Додатку 2 зазначеного Порядку (Правил військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487.

Як вбачається з матеріалів справи постанову № 207 від 04.03.2025 складено відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 .

В протоколі № 207 від 28.02.2025 зазначено дату народження ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , дату видачі паспорту - 22.01.2003 року в той самий час як в паспорті позивача зазначена дата видачі 22.08.2003, в протоколі РНОКПП позивача - зазначено НОМЕР_1 , в той самий час як вірним є НОМЕР_2 .

Ці обставини свідчать про суттєві порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За вимогами частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах пропротиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга статті 77 КАС України).

Встановлені під час судового розгляду справи обставини вказують на відсутність у діях позивача складу інкримінованого йому правопорушення та суттєві процесуальні порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Розподіл судових витрат.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 241-246, 271-272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 207 від 04.03.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП- задовольнити.

Скасувати постанову № 207 ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника від 04.03.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , Код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ).

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Блащук