Справа № 709/1225/25
Суддя: Чубай В. В.
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/1225/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2025 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Дем`яненко Н.М.,

представника позивача - Солода В.М.,

представника відповідача - Самченка Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначалося, що згідно з оскаржуваною постановою на позивача безпідставно, незаконно, за відсутності належних доказів та без з`ясування всіх обставин накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за те, що позивач в порушення вимог ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», будучи належним чином оповіщеним поштовим оператором «Укрпошта»

02 червня 2025 року, до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув. При цьому поштове відправлення направлялося на адресу зареєстрованого місця проживання та повернуто з приміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Разом з тим у позові стверджувалося, що позивач про день та час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомлявся, про поштове відправлення йому нічого невідомо і він його не отримував. Своє місце проживання позивач якщо і залишав, то ненадовго, проте ані сусіди, ані його дружина не повідомляли його про поштаря чи поштовий автомобіль. Крім того, він не отримував жодних повідомлень чи дзвінків про необхідність отримання повістки, хоча неодноразово до цього відвідував ІНФОРМАЦІЯ_4 , де є всі його контактні дані.

За таких обставин позивач, посилаючись на положення КУпАП, КАС України, практику Верховного Суду, просив скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15 липня

2025 року відкрито провадження у справі та встановлено відповідачу строк 5 днів з моменту отримання копії цієї ухвали для подання відзиву та доказів відповідно до ч. 3

ст. 79 КАС України.

Вказана ухвала суду отримана відповідачем 18 липня 2025 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

25 липня 2025 року від представника відповідача до суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи і поновлення строку для подання відзиву з огляду на велику завантаженість. Судовий розгляд відкладено на 06 серпня 2025 року.

06 серпня 2025 року представником позивача заявлено клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з його участю в іншому судовому розгляді. Судовий розгляд відкладено на 21 серпня 2025 року.

У судовому засіданні 21 серпня 2025 року представник відповідача підтримав подане клопотання про поновлення строку для подання відзиву, однак повідомив, що відзив не підготував, оскільки не знав чи буде задоволено судом заявлене клопотання. Крім того, просив долучити до матеріалів справи низку доказів.

Розглянувши вказані клопотання, суд постановив протокольну ухвалу про відмову в їх задоволенні з огляду на необґрунтованість пропуску встановленого ухвалою суду строку подання відзиву та недотримання положень КАС України щодо порядку подання доказів суб`єктом владних повноважень.

У судове засідання 21 серпня 2025 року позивач не з`явився, про дату, час і місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber». Зі слів представника позивача останній перебуває на лікуванні.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Вказував на незаконність оскаржуваної постанови з огляду на те, що позивач не був належним чином оповіщений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Про те, що йому надсилалася повістка, позивач дізнався лише тоді, коли був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із перебуванням у розшуку. Крім того, представник позивача пояснив, що позивач був повідомлений про розгляд адміністративних матеріалів, однак вони, порадившись між собою, вирішили не з`являтись, оскільки така явка не має жодної практичної користі.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на законність та правомірність оскаржуваної постанови. Вважав, що у відповідача були всі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки останній не прибув за викликом, будучи оповіщеним належним чином. Зокрема, повістка про виклик була надіслана за адресою місця проживання позивача та повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Вказував, що 17 січня і 17 квітня 2025 року видавалися розпорядження про оповіщення військовозобов`язаних, на виконання яких органом місцевого самоврядування повідомлено, що у першому випадку позивач був відсутній за місцем проживання, а у другому випадку був сповіщений телефоном. Водночас після оповіщення позивач до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув. Зазначав також, що позивача повідомляли про розгляд адміністративних матерів, однак останній не скористався своїм правом на участь у такому розгляді. Крім того, посилався на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 липня

2025 року у справі № 462/1505/25, в якій судом апеляційної інстанції надано оцінку схожим обставинам.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд з`ясував обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини.

Постановою № 1/263 від 27 червня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень. Відповідно до змісту цієї постанови 27 червня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що позивач, перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п. 1, 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року (зі змінами), відповідно до ст. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, будучи належним чином оповіщеним поштовим оператором «Укрпошта» про прибуття на 02 червня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних (поштове відправлення направлялось на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання громадянина та повернуте з приміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», при цьому особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання), до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, причин неявки не повідомив, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3

ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення військовозобов`язаним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період (а.с. 5).

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються, зокрема положеннями КУпАП.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП)

Виходячи з норми, закріпленої у п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з оскаржуваної постанови позивачу інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Зокрема, позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон).

Так, ст. 22 Закону закріплює обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Абзацом 8 ч. 3 цієї ж статті Закону передбачено, що під час мобілізації у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У абз. 19-21 ч. 3 цієї ж статті Закону вказано, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (абз. 22 ч. 3 ст. 22 Закону).

Зі змісту оскаржуваної постанови і пояснень представника відповідача вбачається, що повістка надсилалася за зареєстрованим місцем проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , де він фактично і проживає (а.с. 8, 9).

Разом з тим вказану повістку позивачем не отримано, що сторонами не заперечується.

Натомість відповідачем внаслідок недотримання встановлених судом строків та передбаченого КАС України порядку до матеріалів справи не долучено будь-яких доказів , ані надсилання вказаної повістки позивачу, ані її повернення без вручення відправнику. Внаслідок чого суд позбавлений можливості достеменно перевірити доводи представника відповідача щодо належного оповіщення позивача про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання (пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560).

Водночас згідно з п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 15 березня 2009 року (зі змінами), рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

У матеріалах справи відсутні відомості про інформування позивача як адресата (одержувача) за наявним номером телефону, як і докази залишення повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

За таких обставин, наявні підстави вважати, що позивач не був обізнаний про надходження на його адресу рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», а тому не був належним чином повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що у свою чергу виключає виконання ним обов`язку явки 02 червня

2025 року.

Таким чином викладені у позовній заяві доводи про те, що позивач не був обізнаний про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідачем не спростовано.

Отже з урахуванням наведеного, вина позивача щодо порушення вимог ст. 22 Закону не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вже зазначалося вище всупереч вказаним вимогам процесуального закону відповідач не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування.

При цьому суд не враховує висновки Восьмого апеляційного адміністративного суду, викладені у постанові від 08 липня 2025 року у справі № 462/1505/25, оскільки з її змісту вбачається, що відповідачем було долучено до справи відповідні докази надсилання повістки, яким суди першої та апеляційної інстанції мали змогу надати оцінку. Натомість до цієї справи такі докази внаслідок недотримання відповідачем процесуальних норм не долучені.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку із задоволенням адміністративного позову з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Постанову № 1/263 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3

ст. 210-1 КУпАП від 27 червня 2025 року стосовно ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) гривень.

Копію судового рішення невідкладно видати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя В.В. Чубай