Справа № 286/4455/24
Суддя: Вачко В. І.
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/4455/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І. ,

з секретарем судового засідання Деменчуком О.Г.,

розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

28.11.2024 року позивач ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся в суд з позовною заявою до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якій просить визнати постанову № 682 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка була винесена 18 листопада 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , незаконною та її скасувати; провадження по адміністративній справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; постановити окрему ухвалу, яку направити відповідним суб`єктами владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а також для розгляду питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, винних у порушенні Закону; стягнути з відповідача на його користь документально підтверджені судові витрати у даній справі, зокрема: витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605,60 грн. та витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги в розмірі 15000 грн., за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в позовній заяві зазначає, що 18 листопада 2024 року постановою № 682 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, посадовою особою: ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 його ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн., за те, що 18.11.2024 року громадянин ОСОБА_1 отримав направлення за № 2220 на проходження медичного огляду в позаштатній військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак після отримання медичного направлення не дотримався вимог абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року, а саме відмовився без поважних причин від проходження медичного огляду (ВЛК), тим самим не виконав свій військовий обов`язок, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова є незаконною та необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності будь-яких належних та допустимих доказів та з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню в судовому порядку, а адміністративне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступних фактичних та правових підстав.

В обґрунтування позовної заяви на фактичних обставинах даної справи позивач зазначає наступне.

Він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, уродженцем с.Невгоди Овруцького району Житомирської області, зареєстрований, а також постійно проживаючий по АДРЕСА_1 , що підтверджується його паспортом громадянина України, серія НОМЕР_1 виданим 13 лютого 2010 року.

Відповідно до даних його посвідчення про приписку від 07 лютого 2011 року його військова облікова справа, як військовозобов`язаного з 18 червня 2012 року та по даний час перебуває на військовому обліку у 1-мі відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відміткою на посвідченні про приписку від 07 лютого 2011 року, а також Витягом з Резерв + військово-облікового документа від 02.10.2024 року, сформованим відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» він, як громадянин України має статус військовозобов`язаного.

На виконання вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ним, як військовозобов`язаним, ще 16 липня 2024 року було уточнено свої військово-облікові дані, що підтверджується Витягом з Резерв+ військово-облікового документа від 02.10.2024 року, який сформований відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

18 листопада 2024 року перебуваючи в м.Києві у своїх справах, він рухаючись по Бориспільському Шосе близько 10 години 00 хвилин був зупинений працівником поліції для перевірки документів, зокрема: перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також посвідчення водія, яка відбувалась в присутності поліцейських близько 3-х хвилин.

Після перевірки вказаних документів поліцейським, до нього підійшли декілька осіб у військовому (камуфляжному) одязі та не представляючись жодним чином почали вимагати наявний в нього військово-обліковий документ, який він їм невідкладно надав для огляду, а саме: він надав для огляду посвідчення про приписку від 07 лютого 2011 року, а також витяг з Резерв+ військово-облікового документа від 02.10.2024 року, сформований відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», в яких було зазначено всі його, як військовозобов`язаного дані, а саме головне те, що його військова облікова справа, як військовозобов`язаного з 18 червня 2012 року та по даний час перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Перевіривши його військово-обліковий документ, а саме: посвідчення про приписку від 07 лютого 2011 року, а також Витяг з Резерв+ військово-облікового документа від 02.10.2024 року, сформований відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», один з осіб, який оголосив себе працівником ТЦК та СП, не надаючи жодних підтверджуючих документів свого статусу, близько 10 годин 15 хвилин видав йому повістку від ІНФОРМАЦІЯ_5 з формулюванням: «для оновлення даних» на що, він неодноразово вказував про те, що видача повістки є незаконною з причин неуповноваженого ТЦК та СП, який її видав, оскільки його військово-облікова справа перебуває на військовому обліку в іншому ТЦК та СП, а також із тої причини, що ще 16 липня 2024 року він вже уточнив свої військово-облікові дані, проте не вступаючи у подальші суперечки з працівниками ТЦК та СП, він у невідкладному порядку все ж таки прибув, хоч із затриманням на 15 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зайшовши до 54 кабінету ІНФОРМАЦІЯ_5 з повісткою за № 3, яка була йому видана перед цим, посадові особи вказаного ТЦК та СП почали спочатку спонукати його до підписання ним заяви (згоди добровольця) на мобілізацію, а коли він почав говорити про те, що ознайомлений з нормами чинного законодавства України, зокрема: що будь-які дії стосовно мобілізаційних заходів відносно нього на законних підставах може здійснювати без поставлення його на військовий облік лише той ТЦК та СП, на обліку в якого він вже перебуває, тобто лише ІНФОРМАЦІЯ_4 , але ніяк не ІНФОРМАЦІЯ_6 чи будь-який інший ТЦК та СП, посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_7 почали пропонувати поставити його на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а коли він відмовився, мотивуючи це тим, що вже перебуває на військовому обліку, як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_4 та показав їм Витяг з Резерв+ військово-облікового документа від 02.10.2024 року, сформований відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а подвійний облік військовий облік забороняється Законом, один з посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_7 негайно надрукував направлення для проходження ним ВЛК від 18 листопада 2024 року за № 2220 та повідомив його про те, що йому прямо зараз у невідкладному порядку необхідно проходити ВЛК.

Уважно ознайомившись з направленням № 2220 від 18.11.2024 року він його негайно сфотографував на свій мобільний телефон та повідомив посадовій особі ТЦК та СП, який формував це направлення про те, що воно видане з порушенням вимог Закону, оскільки він вже перебуває на військовому обліку, як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_8 , а на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_7 він не ставав, окрім того, вказане направлення за № 2220 не було заповнене належним чином та він не отримував повістки для проходження ВЛК, а тому по суті це направлення є недійсним, а також зазначив про те, що він не відмовляється від проходження ВЛК, але йому потрібен додатковий час для надання до комісії ВЛК відповідної медичної документації та висновків стосовно наявних в нього та встановлених лікарськими установами медичних діагнозів та хвороб, які унеможливлюють його, як військовозобов`язаного, проходження військової служби, а також необхідний час для надання до комісії ВЛК його медичної карти амбулаторного хворого, як це вимагає пункт 3 глави ІІ наказу Міністра Оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» за № 402 від 14.08.2008 року та клопотав в усній формі про перенесення проходження ВЛК у зв`язку з цим на іншу дату, проте почувши це, невідома мені посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_7 вийшов з кабінету та через незнаний час знову повернувся вже з двома документами, як виявилось з протоколом за № 682 про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2024 року, а також з постановою за № 682 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2024 року та повідомив про те, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження ВЛК у вигляді штрафу та надав йому два вищезазначених документи для ознайомлення.

Ознайомившись з цими двома документами він знову ж таки повторно повідомив посадовій особі ІНФОРМАЦІЯ_5 , що він не відмовляється від проходження ВЛК, але йому потрібен додатковий час для надання відповідної медичної документації та висновків стосовно наявних в нього та встановлених лікарськими установами медичних діагнозів та хвороб, які унеможливлюють його, як військовозобов`язаного проходження військової служби, а також, що йому необхідний час для надання також його медичної карти амбулаторного хворого, як це вимагає пункт 3 глави ІІ наказу Міністра Оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» за № 402 від 14.08.2008 року, про що він особисто зазначив (власноруч написав) у поясненні в змісті самого протоколу за № 682 про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2024 року.

Зокрема, ним у вказаному протоколі було зазначено наступне: «Від проходження ВЛК не відмовляюсь, прошу перенести проходження на іншу дату в зв`язку з тим, що в мене не має з собою медичних документів та висновків».

В подальшому, не вступаючи в суперечки з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 він, отримавши копію протоколу за № 682 про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2024 року, а також постанову № 682 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 18 листопада 2024 року, покинув приміщення вказаного територіального центру комплектування та соціальної підтримки і на цьому вказаний інцидент було вичерпано.

Щодо безпідставності та незаконності, а також порушення процедури видачі йому повістки за № 3 від 18 листопада 2024 року, а також направлення за № 2220 від 18 листопада 2024 року позивач зазначає наступне.

Згідно з п.27 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» під час мобілізації громадяни викликаються з метою: 1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: - взяття на військовий облік; - проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; - уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); - призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Відповідно до п.28 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Згідно п.29 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» у повістці зазначаються: - прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; - найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; - мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; - місце, день і час явки за викликом; - найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; - прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; - реєстраційний номер повістки; - роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Відповідно до п.31 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» повістки мають право вручати: представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в межах адміністративної території, на яку поширюється повноваження відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п.81 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» у разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Відповідно до п.74 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Статтею 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання.

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно положень ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних органів України підлягають громадяни України:

1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України) віком до 25 років: які за рішенням комісії з питань взяття на військовий облік пройшли медичний огляд; які є призовниками, що прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань, якщо раніше не перебували на військовому обліку; які припинили альтернативну (невійськову) службу достроково і відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» підлягають взяттю на військовий облік призовників; які відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та не пройшли базову загальновійськову підготовку;

2) на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною 11 статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань;

3) на військовий облік резервістів: які зараховані до військового оперативного резерву; які уклали контракт про проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України та інших військових формувань; резервісти, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України на нове місце проживання.

Громадянам України, взятим на військовий облік, роз`яснюються права та обов`язки, правила військового обліку та відповідальність за порушення цих правил.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов`язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органів України у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).

Зняттю з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах України у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України:

1) з військового обліку призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України): які досягли 25-річного віку; які вибули в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України і стали на військовий облік в іншому районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за новим місцем проживання; які призвані, направлені чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; які пройшли базову загальновійськову підготовку; які відповідно до статті 18 Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби як непридатні до військової служби за станом здоров`я - після підтвердження рішення комісією вищого рівня; які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу після закінчення закладів освіти; які направлені для відбування покарання до установ покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;

2) з військового обліку військовозобов`язаних: які вибули в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України і стали на військовий облік за новим місцем проживання; які призвані чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; які направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; які зараховані до військового оперативного резерву;

в інших випадках за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України;

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних та резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 6 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Внесена до Реєстру інформація про призовника, військовозобов`язаного або резервіста є конфіденційною. Нерозголошення конфіденційної інформації гарантується державою. Збирання, зберігання, використання та захист інформації, що міститься у Реєстрі, здійснюється відповідно до закону.

Позивач вказує, що враховуючи ту обставину, що повістка за № 3 від 18 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_5 була видана в незаконний спосіб: 1. Видана в порушення вимог ст.ст. 33, 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п.1, 2, 3, 4 постанови Кабінету Міністрів України за № 1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», п.81 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», а саме: видана ІНФОРМАЦІЯ_9 та за відсутності будь-яких правових підстав, для зняття його з військового обліку з одного ТЦК та СП ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ) та постановлення до іншого ТЦК та СП (до ІНФОРМАЦІЯ_5 ) як це визначено положеннями ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та наявності перебування його з 18 червня 2012 року та по даний час на військовому обліку в іншому ТЦК та СП, а саме у ІНФОРМАЦІЯ_11 ; 2. Видана з порушенням додатка 1 до порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», а саме: у повістці відсутні такі обов`язкові до заповнення відомості як: дата народження адресата; 3.Видана з порушенням п.27 постанови Кабінету Міністрів за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» а саме: у повістці невірно зазначено мету виклику, зазначено «оновлення даних», а правильне формулювання є для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); 4.Видана безпідставно з формулюванням «оновлення даних» оскільки, ще 16 липня 2024 року він уточнив свої військово-облікові дані, що підтверджуються Витягом з Резерв+ військово-облікового документа від 02.10.2024 року, сформованого відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та надав ці відомості працівникам ТЦК та СП ще при перевірці в нього документів, а тому, відповідно до принципу верховенства права, який закріплений в ст.8 Конституції України, а також правового порядку в Україні, що визначений ч.1 ст.19 Конституції України, громадяни України здійснюють свої права за принципом «дозволено все, що прямо не заборонено Законом» та ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, натомість ч.2 ст.19 Конституції України чітко встановлює правовий порядок для суб`єктів владних повноважень, за яким «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України», видача йому, як військовозобов`язаному 18 листопада 2024 року повістки ІНФОРМАЦІЯ_9 є незаконним, а відтак не породжує жодних правових наслідків для особи, якій видали таку повістку в незаконний спосіб.

Щодо порушення процесуальної процедури притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення позивач зазначає наступне.

18 листопада 2024 року постановою № 682 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, посадовою особою: ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 його ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн., за те, що 18.11.2024 року громадянин ОСОБА_1 отримав направлення за № 2220 на проходження медичного огляду в позаштатній військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак після отримання медичного направлення на дотримався вимог абз.3 ч.1ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 року, а саме відмовився без поважних причин від проходження медичного огляду (ВЛК), тим самим не виконав свій військовий обов`язок, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною 3 ст.210-1 КУпАП.

В цей же самий день, тобто 18.11.2024 року посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_5 було також складено протокол № 682 про адміністративне правопорушення в якому було зазначено наступну суть адміністративного правопорушення: 18.11.2024 року громадянин ОСОБА_1 отримав направлення за № 2220 на проходження медичного огляду в позаштатній військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак після отримання медичного направлення не дотримався вимог абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 року, а саме відмовився без поважних причин від проходження медичного огляду (ВЛК), тим самим не виконав свій військовий обов`язок, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Проте, при винесенні постанови було грубо порушено і саму процесуальну процедуру, що чітко врегульована ст.33 КУпАП, зокрема, при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При винесенні постанови було також грубо порушені і його права, передбачені ст.268 КУпАП, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження,

Всіх наданих йому цим Законом прав він був позбавлений з вини посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_5 остільки, при винесенні зазначеної вище постанови йому, як особі, яка притягалась до адміністративної відповідальності жодним чином не було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі не роз`яснено йому його право на правову допомогу, чим позбавлено його права на користування юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, якою він мав намір скористатись при умові роз`яснення мені цього права.

При цьому він зазначає суду ту обставину, що підпис після абзацу першого на зворотньому аркуші протоколу № 682 про адміністративне правопорушення від 18.11.2024 року в графі «підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності» не відповідає вільному та вільно умовному зразку його власного підпису, тобто цей підпис поставлений невідомою йому особою.

Не роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що визначені ст.268 КУпАП, в тому числі і права на правову допомогу, є безумовною окремою правовою (процесуальною) підставою для визнання незаконною постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Вказане вище повністю узгоджується з правовим висновком Верховного суду України, про що відображено у постанові Верховного Суду України від 18.02.2022 року у справі № 524/9827/16-а

Щодо безпідставності та необґрунтованості винесення постанови за № 682 по справі про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2024 року позивач зазначає наступне.

18 листопада 2024 року постановою за № 682 по справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою: ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , підполковником ОСОБА_2 його ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн., за те, що 18.11.2024 року громадянин ОСОБА_1 отримав направлення за № 2220 на проходження медичного огляду в позаштатній військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак після отримання медичного направлення не дотримався вимог абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 року, а саме відмовився без поважних причин від проходження медичного огляду (ВЛК), тим самим не виконав свій військовий обов`язок, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, проте вказані факти не відповідають фактам реальної дійсності та є явно неправдивими та по суті спотвореними.

Після отримання ним направлення за № 2220 від 18 листопада 2024 року та уважного ознайомлення з ним (з направленням за № 2220 від 18.11.2024 року) він його негайно сфотографував на свій мобільний телефон та повідомив посадовій особі ТЦК та СП, який формував це направлення про те, що воно видане з порушенням вимог Закону, остільки він вже перебуває на військовому обліку, як військовозобов`язаний в 1-му ІНФОРМАЦІЯ_12 , а на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 він не ставав, окрім того, вказане направлення за № 2220 не було заповнене належним чином та він не отримував повістки для проходження ВЛК, а тому по суті це направлення є недійсним, а також зазначив про те, що він не відмовляється від проходження ВЛК, але йому потрібен додатковий час для надання до комісії ВЛК відповідної медичної документації та висновків стосовно наявних в нього та встановлених лікарськими установами медичних діагнозів та хвороб, які унеможливлюють його, як військовозобов`язаного проходження військової служби, а також необхідний час надати до комісії ВЛК його медичну карту амбулаторного хворого, як це вимагає пункт 3 глави ІІ наказу Міністра Оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» за № 402 від 14.08.2008 року та клопотав в усній формі про перенесення проходження ВЛК у зв`язку з цим на іншу дату, проте йому було відмовлено у вказаному клопотанні та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення.

Тобто, його, як військовозобов`язаного в порушення ч.5 ст.22 та Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» та п.81 постанови Кабінету Міністрів України за від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» було притягнуто до адміністративної відповідальності тим органом ТЦК ( ІНФОРМАЦІЯ_13 ) в якому його, як військовозобов`язаного військово - облікова справа взагалі не перебуває на військовому обліку, без обов`язкового взяття його на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також без внесення відомостей про взяття його на військовий облік до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Так, відповідно до ч.5 ст.22 та Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.81 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» у разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до положень ч.5 ст.22 та Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», а також п.6 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» включає в себе:

оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;

прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, знесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;

документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;

відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

Тобто, оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, а також проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби відповідно до положень ч.5 ст.22 та Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», а також п.6 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» є однією із форм (видів) призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а відтак згідно з п.81 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» може бути законним, а також допустимим щодо військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) лише після взяття їх відповідно до положень ст.ст 33, 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п, 1, 2, 3, 4, 20, 21, 22, 23 постанови Кабінету Міністрів України за № 1487 від 30 грудня 2022 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також положень ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6, Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» на військовий облік у відповідному районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов та після внесення відповідних відомостей про взяття на військовий облік до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, чого відповідачем зроблено не було.

Той факт, що його військово-облікова справа, як військовозобов`язаного з 18 червня 2012 року та по даний час перебуває на військовому обліку у 1-му відділі ІНФОРМАЦІЯ_14 були відомі посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 , які неодноразово перевіряли в нього його військово-обліковий документ (посвідчення про приписку від 07 лютого 2011 року, а також Витяг з Резерв + військово-облікового документа від 02.10.2024 року), сформований відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та безпосередньо знали про цю обставину.

Згідно з п.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах у - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно із ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме - Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра Оборони України від 14.08.2008 року № 402 (далі - Положення).

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, з (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз.4 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Відповідно до п.74 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11.

При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Пунктом 3 глави ІІ наказу Міністерства Оборони України «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» за № 402 від 14.08.2008 року визначає порядок медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період.

Так, згідно з п.3.1. вказаного порядку медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

Відповідно до п.3.4. вказаного порядку перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішнього тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.

Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.

Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний прибуває на медичний огляд ВЛК з результатами рентгенологічного обстеження органів грудної клітки.

ЕКГ виконується після 40-річного віку та за наявності медичних показань. Інші лабораторні та інструментальні дослідження виконуються за показанням.

До початку проведення медичного огляду ТЦК та СП отримує дані від органів соціального забезпечення щодо осіб з інвалідністю.

Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Зазначені документи, а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

У протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено наступне: «Від проходження ВЛК не відмовляюсь, прошу перенести проходження на іншу дату в зв`язку з тим, що в мене не має з збою медичних документів та висновків».

Тобто, однією з підстав не проходження ним військово - лікарської комісії 18 листопада 2024 року є та обставина, що йому не надавалось ІНФОРМАЦІЯ_15 направлення на військово-лікарську комісію за №2220 від 18 листопада 2024 року під особистий підпис та в нього в той день, а саме 18 листопада 2024 року не було з собою відповідних медичних документів, як це вимагає пункт 3 глави II наказу Міністра Оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» за № 402 від 14.08.2008 року для належного та законного порядку проходження військово - лікарської комісії, що очевидно також було об`єктивною перешкодою для добровільного, належного та повного проходження ним військово - лікарської комісії для визначення придатності до військової служби.

Враховуючи той факт, що він, як військовозобов`язаний не подавав до ІНФОРМАЦІЯ_16 заяву (форма якої визначена додатком 13 до постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період») про добровільне бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, його не було взято на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_16 , відповідно не було внесено відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про взяття його на облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 , (оскільки для цього були відсутні правові підстави, що визначені положенням - 33, 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п, 1, 2, 3, 4, 20, 21, 22, 23 - постанови Кабінету Міністрів України за № 1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також положеннями ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6, Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»), а відтак, відповідно до положень ч.5 ст.22 та Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», а також п.6 та п.81 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» в нього не виникло обов`язку проходження військово-лікарської комісії для проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби саме у Дарницькій ВЛК, а ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно не мав законних повноважень та достатніх правових підстав видавати (формувати) на його ім`я повістку за № 3 від 18.11.2024 року для проходження військово-лікарської комісії та направлення на проходження військово-лікарської комісії за № 2220 від 18 листопада 2024 року, а тому, складені посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідні документи з метою мобілізації, а саме: повістка за № 3 від 18 листопада 2024 року про оновлення даних, а також направлення на проходження військово-лікарської комісії за №2220 від 18 листопада 2024 року є незаконними та відповідно до принципу верховенства права, який закріплений в ст.8 Конституції України, а також правого порядку в Україні, що визначений ч.1 ст.19 Конституції України, громадяни України здійснюють свої права за принципом «дозволено все, що прямо не заборонено Законом» та ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, натомість ч.2 ст.19 Конституції України чітко встановлює правовий порядок для суб`єктів владних повноважень, за яким «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України», не тягнуть (не породжують) жодних правових наслідків відносно особи, прав та інтересів якої це стосується, тобто, не породжують жодних правових наслідків для нього, як військовозобов`язаного.

Позивач вказує, що враховуючи ту обставину, що направлення за № 2220 від 18 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_5 видане в незаконний спосіб: 1.Видане в порушення вимог ст.ст. 33, 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 1, 2, 3, 4 постанови Кабінету Міністрів України за № 1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», п.81 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», а саме: видане ІНФОРМАЦІЯ_9 без постановлення його на військовий облік, саме у ІНФОРМАЦІЯ_9 та за відсутності будь-яких правових підстав, для зняття його з військового обліку з одного ТЦК та СП ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ) та постановлення до іншого ТЦК та СП (до ІНФОРМАЦІЯ_5 ) як це визначено положеннями ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та наявності перебування його з 18 червня 2012 року та по даний час на військовому обліку в іншому ТЦК та СП, а саме у ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 2. Видане з порушеннями п.27 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» без надання в обов`язковому порядку йому повістки з зазначенням мети проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; 3.Видане з порушеннями додатка 11 до порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», а саме: пункт 3.5 розділу ІІІ Тимчасової інструкції, на підставі якого було сформоване направлення був не чинний (скасований) на момент видачі направлення, тобто 18 листопада 2024 року; 4. У направленні відсутні такі обов`язкові до заповнення відомості як: відомості про військове звання, рік народження військовозобов`язаного, а також рід військ; 5.Видане з порушенням пункту 3.4-3.5 глави ІІІ наказу Міністра Оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» за № 402 від 14.08.2008 року, а саме: без проведення забору відповідних аналізів та рентгенологічного обстеження органів грудної клітки, ЕКГ, без можливості надати для ознайомлення членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форми первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.04.2012 року за № 661/20974 (далі форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ, медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, та як наслідок цього неможливості лікарів, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації, 6. Видане з порушенням п. 74 постанови Кабінету Міністрів України за №560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» без реєстрації направлення на військово - лікарську комісію за №2220 від 18 листопада 2024 року в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12, а тому відповідно до принципу верховенства права, який закріплений в ст.8 Конституції України, а також правового порядку в Україні, що визначений ч.1 ст.19 Конституції України, громадяни України здійснюють свої права за принципом «дозволено все, що прямо не заборонено Законом» та ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, натомість ч.2 ст.19 Конституції України чітко встановлює правовий порядок для суб`єктів владних повноважень, за яким «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України», видача йому як військовозобов`язаному 18 листопада 2024 року направлення ІНФОРМАЦІЯ_9 на проходження ВЛК є незаконним, а відтак не породжує жодних правових наслідків для особи, якій видали таке направлення в незаконний спосіб, тобто постанова за № 682 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, винесена посадовою особою: ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , якою його ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн., є незаконною та необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності будь-яких належних та допустимих доказів та з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а тому вказана незаконна постанова підлягає скасуванню в судовому порядку, а адміністративне провадження підлягає закриттю, виходячи з вищезазначених фактичних та правових підстав.

Ухвалою від 26.02.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні без повідомлення сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву протягом 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження, встановлено позивачу строк для надання відповіді на відзив до 25.03.2025 року, встановлено відповідачу строк для подання заперечень до 01.04.2025 року.

06.03.2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Статтею 22 Закону 3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ.

Положеннями ст.22 вказаного закону визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, які передбачають, серед іншого, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до пп.5 п.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» до військового обов`язку громадянина України належить виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Абзацом 3 пп.4 п.1 Додатка 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, встановлено обов`язок призовникам, військовозобов`язаним т резервістам проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах за рішеннями керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Згідно з п.3.8 Наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року, постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.

Аналогічне твердження міститься в Постанові Кабінету Міністрів України № 5602 від 16.05.2024 року, а саме, що у разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та /або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.

Позивач є особою, яка досягла 25 річного віку, а тому відповідно до наказу МОУ № 402 зобов`язана проходити медичний огляд за графою ІІ, ІІІ (залежно від військового звання), ТДВ.

Позивачем до позовної заяви не додано копію військово-облікового документу, в якому зазначаються відповідні відмітки про наявність чинної довідки ВЛК про встановлення придатності чи непридатності до військової служби.

26.03.2025 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить визнати постанову № 682 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка була винесена 18 листопада 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , незаконною та її скасувати; провадження по адміністративній справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; постановити окрему ухвалу, яку направити відповідним суб`єктами владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а також для розгляду питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, винних у порушенні Закону; стягнути з відповідача на його користь документально підтверджені судові витрати у даній справі, зокрема: витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605,60 грн. та витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги в розмірі 17000 грн., за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.03.2025 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що заперечення, які висловлені представником відповідача у його відзиві на позовну заяву по суті є повністю необґрунтованими та безпідставними, а відтак не заслуговують на увагу суду в повному обсязі, а також подано клопотання про витребування доказів.

Також 26.03.2025 року позивачем подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою від 08.04.2025 року прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог, встановлено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на заяву про збільшення позовних вимог протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали, витребувано у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 : - витяг (копію засвідчену належним чином) з Журналу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду, що стосується вручення військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 ) направлення на військово-лікарську комісію за № 2220 від 18 листопада 2024 року; - відомості (інформацію) про те, чи був взятий на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку, який визначений пунктом 81 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 ) та чи були внесені посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 відомості про це до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед видачею направлення на військово-лікарську комісію за № 2220 від 18 листопада 2024 року з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07.05.2025 року відповідачем подано відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначено, що відповідач вважає розмір правничої допомоги у сумі 15000 грн. завищеним та необґрунтованим, а тому не вбачає підстав для відшкодування витрат позивача на правову допомогу адвоката у розмірі 15000 грн.

Також додатково повідомлено суд, що відповідно до п.81 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» у разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. Відповідачем призов ОСОБА_1 не здійснювався, а тому були відсутні підстави для постановки останнього на військовий облік.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.210-1 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Судом встановлено, що 18.11.2024 року представником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 вручено повістку № 3, згідно з якою йому необхідно з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 18.11.2024 року о 10:35 год. для оновлення даних.

З направлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 від 18.11.2024 року № 2220 вбачається, що ОСОБА_1 направлено до Дарницької військово-лікарської комісії для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 682 від 18.11.2024 року, складеним помічником начальника по правовій роботі ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , 18.11.2024 року ОСОБА_1 отримав направлення за № 2220 на проходження медичного огляду в позаштатній військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак після отримання медичного направлення не дотримався вимог абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 року, а саме, відмовився без поважних причин від проходження медичного огляду (ВЛК), тим самим не виконав свій військовий обов`язок, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною третьої статті 210-1 КУпАП; повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 0 12 год. 30 хв. 18.11.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_17 , кабінет № 45.

18.11.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 винесено постанову № 682 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою встановлено, що 18.11.2024 року ОСОБА_1 отримав направлення за № 2220 на проходження медичного огляду в позаштатній військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак після отримання медичного направлення не дотримався вимог абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 року, а саме, відмовився без поважних причин від проходження медичного огляду (ВЛК), тим самим не виконав свій військовий обов`язок, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною третьої статті 210-1 КУпАП, та накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у розмірі 1500 ( одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень.

Суд оцінюючи доводи позивача щодо порушення відповідачем перед винесенням постанови № 682 від 18 листопада 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення вимог законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, які полягають в порушенні правил військового обліку відносно військовозобов`язаного та видачі повістки № 3 від 18 листопада 2024 року про оновлення даних, а також направлення на проходження військово-лікарської комісії за № 2220 від 18 листопада 2024 року, що потягло оскарження вказаної постанови суд дійшов наступних висновків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки передбачено, зокрема, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

У відповідності до абзаців 1-3 пункту 3 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки очолюють керівники, які організовують діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються оперативному командуванню, в зоні відповідальності якого вони перебувають згідно з військово-адміністративним поділом території України. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Згідно з п.7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які проводять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Статтею 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання.

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно положень ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних органів України підлягають громадяни України:

1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України) віком до 25 років:

які за рішенням комісії з питань взяття на військовий облік пройшли медичний огляд;

які є призовниками, що прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;

які набули громадянство України;

які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань, якщо раніше не перебували на військовому обліку;

які припинили альтернативну (невійськову) службу достроково і відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» підлягають взяттю на військовий облік призовників;

які відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та не пройшли базову загальновійськову підготовку;

2) на військовий облік військовозобов`язаних:

які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву;

призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною 11 статті 1 цього Закону;

які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних;

військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;

які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних;

зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України;

які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби;

які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників;

які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі;

які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку;

які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань;

3) на військовий облік резервістів:

які зараховані до військового оперативного резерву;

які уклали контракт про проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України та інших військових формувань;

резервісти, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України на нове місце проживання.

Громадянам України, взятим на військовий облік, роз`яснюються права та обов`язки, правила військового обліку та відповідальність за порушення цих правил.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов`язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органів України у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).

Згідно п.п. 1, 2, 3, 4 постанови Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» цей порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів(далі військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.

Військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо:

фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками;

здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;

подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 6 Закону України» Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:

1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Внесена до Реєстру інформація про призовника, військовозобов`язаного або резервіста є конфіденційною. Нерозголошення конфіденційної інформації гарантується державою. Збирання, зберігання, використання та захист інформації, що міститься у Реєстрі, здійснюється відповідно до закону.

Особам, які працюють з базами даних Реєстру, заборонено вимагати, обробляти та використовувати будь-яку інформацію, не передбачену законодавством.

Згідно ч.1 ст.14 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» ведення Реєстру включає:

1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;

2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;

3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.

Відповідно до ч.5 ст.22 та Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.27 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Згідно з п.28 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Пунктом 29 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» передбачено, що у повістці зазначаються:

прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку;

мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

місце, день і час явки за викликом;

найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою;

прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

реєстраційний номер повістки;

роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Відповідно до п.31 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» повістки мають право вручати: представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки в межах адміністративної території, на яку поширюється повноваження відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п.81 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» у разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до положень ч.5 ст.22 та Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», а також п.6 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16.05.2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» включає в себе:

оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;

прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ збо відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, знесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;

документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;

відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

Тобто, оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, а також проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби відповідно до положень ч.5 ст.22 та Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», а також п.6 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» є однією із форм (видів) призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а відтак згідно з п.81 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» може бути допустимим щодо військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) лише після взяття їх відповідно до положень ст.ст 33, 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п, 1, 2, 3, 4, 20, 21, 22, 23 постанови Кабінету Міністрів України за № 1487 від 30 грудня 2022 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також положень ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6, Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» на військовий облік у відповідному районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов та після внесення відповідних відомостей про взяття на військовий облік до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, чого відповідачем зроблено не було.

Згідно з п.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах у - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно із ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме - Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра Оборони України від 14.08.2008 року № 402 (далі - Положення).

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, з (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз.4 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Відповідно до п.74 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11.

При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Пунктом 3 глави ІІ наказу Міністерства Оборони України «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» за № 402 від 14.08.2008 року визначає порядок медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період.

Так, згідно з п.3.1. вказаного порядку медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

Відповідно до п.3.4. вказаного порядку перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішнього тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.

Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.

Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний прибуває на медичний огляд ВЛК з результатами рентгенологічного обстеження органів грудної клітки.

ЕКГ виконується після 40-річного віку та за наявності медичних показань. Інші лабораторні та інструментальні дослідження виконуються за показанням.

До початку проведення медичного огляду ТЦК та СП отримує дані від органів соціального забезпечення щодо осіб з інвалідністю.

Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Зазначені документи, а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

Враховуючи той факт, що позивач, як військовозобов`язаний не подавав до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву (форма якої визначена додатком 13 до постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період») про добровільне бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, його не було взято на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_16 , відповідно не було внесено відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про взяття його на облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 , (оскільки для цього були відсутні правові підстави, що визначені положенням - 33, 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п, 1, 2, 3, 4, 20, 21, 22, 23 - постанови Кабінету Міністрів України за № 1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також положеннями ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6, Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»), а відтак, відповідно до положень ч.5 ст.22 та Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», а також п.6 та п.81 постанови Кабінету Міністрів України за № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» в позивача не виникло обов`язку проходження військово-лікарської комісії для проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби саме у Дарницькій ВЛК, а ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно не мав законних повноважень та достатніх правових підстав видавати (формувати) на ім`я позивача повістку за № 3 від 18.11.2024 року для проходження військово-лікарської комісії та направлення на проходження військово-лікарської комісії за № 2220 від 18 листопада 2024 року.

Суд оцінюючи доводи позивача щодо порушення відповідачем процедури розгляду справи дійшов наступних висновків.

Судом встановлено що 18.11.2024 року представником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 вручено повістку № 3, згідно з якою йому необхідно з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 18.11.2024 року о 10:35 год. для оновлення даних.

18.11.2024 року помічником начальника по правовій роботі ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення № 682 відносно позивача ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

18.11.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 винесено постанову № 682 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 1500 ( одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 682 від 18.11.2024 року складеного відносно позивача міститься інформація про місце, час та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, того ж дня, а саме зазначено, що розгляд відбудеться 18.11.2024 року о 12 год. 30 хв.

Статтею 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 року у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 року у справі № 308/12552/16-а та у справі № 482/9/17 та від 06.02.2020 року у справі № 205/7145/16-а.

Суд звертає увагу, що незначний проміжок часу між виявленням, складанням протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови унеможливлює особу скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Порушення порядку (процесуальної процедури) розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення особи до адміністративної відповідальності є самостійною та безумовною окремою правовою підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, що узгоджується з правовим висновком Верховного суду України, висвітленим у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі № 522/20755/16-а, від 13.02.2018 року у справі № 813/3355/16, від 30.09.2019 року у справі № 591/2794/17.

В протоколі про адміністративне правопорушення в графі: «пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначено, що від проходження ВЛК він не відмовляється, просить перенести проходження на іншу дату у зв`язку з тим, що не має з собою медичних документів та висновків.

Відтак, судом з достовірністю встановлено, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до змісту статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових і речових доказів, висновків експертів, показань свідків.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність винесеної ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачена відповідальність ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідачем не подано суду належних доказів порушення позивачем абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» а саме: відмови без поважних причин від проходження медичного огляду.

У відповідності до постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень; у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь; недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень - скасовує постанову і закриває справу.

Аналізуючи зібрані по справі докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а в матеріалах справи відсутні докази порушення позивачем приписів ч.3 ст.210-1 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню, з закриттям провадження.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю в зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Вимога позивача про визнання оскаржуваної постанови незаконною задоволенню не підлягає, оскільки не належить до повноважень місцевого загального суду, передбачених ч.3 ст.286 КАС України.

Щодо вимоги постановити окрему ухвалу, яку направити відповідним суб`єктами владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а також для розгляду питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, винних у порушенні Закону, суд вважає, що така задоволенню не підлягає, так як оскаржувана постанова незаконною не визнана з огляду на норму ч.3 ст.286 КАС України.

Позивачем понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17000 грн.

Судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступного висновку.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога Микитчуку В.М. надавалася Адвокатським бюро «Науменко та Партнери» на підставі договору про надання правничої допомоги від 25.11.2024 року (надалі Договору).

Згідно пп.5.5. Договору конкретний обсяг наданої «Адвокатом» правничої допомоги (юридичних послуг) та розмір гонорару за виконану ним роботу (надані послуги) по кожній окремій процесуальній дії, які були вчинені «Адвокатом» в інтересах «Клієнта», зазначаються в акті приймання-передачі виконаних робіт 9наданих послуг), який підписується сторонами цього договору та є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих юридичних послуг професійної правничої допомоги) від 26 березня 2025 року відповідно до договору про надання правничої допомоги від 25 листопада 2024 року, Адвокатським Бюро «Науменко та Партнери» в особі уповноваженого адвоката Науменко Олександра Миколайовича у справі № 286/4455/24 за адміністративним позовом позивача ОСОБА_1 до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення було виконано (надано) «Клієнту» ОСОБА_1 , а «Клієнтом» в свою чергу, було прийнято наступні юридичні послуги професійної допомоги, вартість та обсяг яких бу обумовлений «Клієнтом» та «Бюро» безпосередньо у договорі про надання правничої допомоги від 25 листопада 2024 року, а саме (детальний опис виконаних робіт «наданих послуг»): надання «Клієнту» - ОСОБА_1 правових консультацій та роз`яснень, що виникли у клієнта стосовно правовідносин щодо визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку - 1 година, вартістю - 3000 грн.; підготовка та складання позовної заяви про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 28.11.2024 року - 05 годин, вартістю - 15000 грн.; підготовка та складання заяви про збільшення позовних вимог до позовної заяви про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26.03.2025 року - 03 години, вартістю - 9000 грн.; підготовка та складання клопотання про витребування доказів від 26.03.2025 року - 02 години, вартістю - 6000 грн.; підготовка та складання клопотання про врахування судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин та ухваленні рішення висновків щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 26.03.2025 року - 02 години, вартістю - 6000 грн. Загальна кількість (обсяг) витрачених «Бюро» годин при вчиненні процесуальних дій в інтересах «Клієнта» позивача - ОСОБА_1 становить - 13 годин, а загальна вартість наданих «Клієнту»» юридичних послуг (професійної правничої допомоги) складає - 39000 гривень.

На підтвердження факту надання професійної правничої допомоги ОСОБА_1 до суду було надано договір про надання професійної допомоги від 25 листопада 2024 року, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих юридичних послуг професійної правничої допомоги) від 26 березня 2025 року відповідно до договору про надання правничої допомоги від 25 листопада 2024 року, розрахунок витрат наданих юридичних послуг професійної правничої допомоги відповідно до договору про надання правничої допомоги від 25 листопада 2024 року, за змістом якого вбачається, що загальна кількість (обсяг) витрачених «Бюро» годин при вчиненні процесуальних дій в інтересах «Клієнта» позивача ОСОБА_1 становить 13 годин, а загальна вартість наданих «Клієнту» юридичних послуг (професійної правничої допомоги) складає 39000 гривень., копіями квитанцій до платіжної інструкції на переказ готівки від 28.11.2024 року на суму 15000 грн., та від 26.03.2025 року на суму 2000 грн.

Суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу ОСОБА_1 в сумі 17000 грн. документально підтверджений.

Разом з тим, оцінюючи обґрунтованість понесених ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, судом встановлено, що позивачем подано до суду: позовну заяву з додатками, заяву про збільшення позовних вимог, клопотання про витребування доказів, відповідь на відзив, клопотання про врахування судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин висновків щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, клопотання про розподіл судових витрат.

Справа розглянута в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні без повідомлення сторін.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

Крім того, представником відповідача подано відзив на заяву про збільшення позовних вимог, з підстав завищення та необґрунтованості вартості правової допомоги в розмірі 15000 грн.

Таким чином враховуючи предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих юридичних послуг професійної правничої допомоги) від 26 березня 2025 року відповідно до договору про надання правничої допомоги від 25 листопада 2024 року, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Тому керуючись ст.ст.241, 245, 246, 255, 257, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Скасувати постанову № 682 від 18.11.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_6 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору та 5000 грн. витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.08.2025 року.

Суддя: В. І. Вачко