Справа № 500/3427/25
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3427/25

21 серпня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Волинця Сергія Анастасовича звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - ГУ ПФУ у Київській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач 1), у якому з урахуванням уточненої позовної заяви (поданої на усунення недоліків позову) просить:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Київській області від 02.04.2025 № 28 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XII), за винятком підтвердженого страхового стажу;

зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області призначити і виплачувати з 13.03.2025 ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи: в Чортківській центральній районній лікарні з 02.08.1993 по 01.08.1994 - проходження інтернатури по акушерству і гінекології; з 01.08.1994 по 03.09.1996 лікаря-інтерна акушер-гінекологічного відділу; з 03.09.1996 по 01.03.2002 (до 31.12.1998) лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації на 0,5 ставки згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.08.1993, навчання в Тернопільському медичному інституті імені академіка І.Я. Горбачевського з 01.09.1987 по 28.06.1993 згідно диплому спеціаліста серії НОМЕР_2 від 28.06.1993, реєстраційний № 305.

Позов обґрунтований тим, що позивач звернулася із заявою до ГУ ПФУ в Тернопільській області про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII, подавши необхідні документи. Оскаржуваним рішенням ГУ ПФУ у Київській області від 02.04.2025 їй відмовлено у призначенні пенсії через відсутність правових підстав.

Позивач не погоджується з відмовою відповідача 1 та вказує, що відповідно до довідки Опорного навчального закладу «Заводська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» від 20.03.2025 № 50/06-06 ОСОБА_2 , з 01.09.1979 но 25.06.1987 навчалася у Чортківській середній школі №4 селища Заводське Чортківського району Тернопільської області, що дає право на застосування початкової величини зниження пенсійного віку на 2 роки. Відповідно з довідкою КИП «Чортківська центральна міська лікарня» Чортківської міської ради від 21.04.2025 № 44 ОСОБА_1 проходила виробничу практику, будучи студенткою 3 курсу в Чортківській центральній районній лікарні з 02.07.1990 по 28.07.1990.

Згідно з актом про встановлення факту проживання, складеному 25.03.2025 комісією Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_3 дійсно проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з січня 1988 року по червень 1993 року.

Вважає, що матеріалами справи підтверджується та обставина, що позивачка проживала/працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4-х років, а також в подальшому проживала і працювала у зоні посиленого радіоекологічного контролю, зокрема, у період з 01.01.1993 по грудень 2014 більше 20 років. Отже, є підставою для зниження пенсійного віку на 1 рік за кожних 3 роки проживання/роботи, в загальному не більше 5 років.

Щодо недостатності страхового стажу позивачка зазначає, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , яка заповнена на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , містить повну інформацію, що стосується її трудової діяльності з посиланням на видані накази, їх засвідчення посадовою особою і відтиском печатки, а саме з 02.08.1993 по теперішній час, що підлягають для зарахування. Також до страхового стажу вважає за необхідне зарахувати період навчання в Тернопільському медичному інституті ім. акад. І.Я. Горбачевського з 01.09.1987 по 22.06.1993, що підтверджено дипломом спеціаліста серії НОМЕР_2 , виданим 28.06.1993 за реєстраційним №305 і додатком до диплому № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

За підрахунком позивачки її стаж становить більше 27 років, що свідчить про дотримання умови про наявність необхідного страхового стажу та наявність права на користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема, щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку за додатковою умовою 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

З огляду на такі обставини та відмову у призначенні пенсії, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 24.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

11.07.2025 від ГУ ПФУ у Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 проти позову заперечує та зазначає, що за наданими документами період роботи (проживання) позивача відповідно до статті 55 Закону №796-XII в зоні посиленого радіологічного контролю до 01.01.1993 становить 1 рік 7 місяців 23 дні (з 26.04.1986 по 18.12.1987), загальний підтверджений період роботи (проживання) в зоні посиленого радіологічного контролю становить 6 років 5 місяців 15 днів, що не дає право на зниження пенсійного віку на 5 років.

Крім того, необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зменшений на кількість років зменшення пенсійного віку становить 27 років. Страховий стаж позивачки становить 26 років 1 місяць 27 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди: - за записами трудової книжки та диплому, оскільки по батькові ОСОБА_4 на титульній сторінці трудової книжки та диплому не відповідає паспортним даним заявниці ОСОБА_5 .

З урахуванням наведеного, відповідачем 1 відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII, оскільки не підтверджено проживання заявниці в зоні посиленого радіологічного контролю 4 роки до 01.01.1993 та відсутній необхідний страховий стаж. Право на пенсійну виплату заявниця набуде 13.03.2033 (а.с.50-52).

У відзиві на позовну заяву ГУ ПФУ в Тернопільській області позову не визнає та зазначає, що за принципом екстериторіальності звернення ОСОБА_1 розглянуте ГУ ПФУ у Київській області, рішенням якого відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII, оскільки не підтверджено проживання ОСОБА_1 в зоні посиленого радіологічного контролю 4 роки до 01.01.1993 та відсутній необхідний страховий стаж. Страховий стаж позивачки 26 років 01 місяць 27 днів при необхідному 27 років. Вважає прийняте рішення правомірним у зв`язку з чим в задоволені позову відмовити (а.с.74-81).

У відповіді на відзив представник позивача з аргументами відповідачів не погоджується, посилаючись на ті ж обставини, що виклав у позові. Позовні вимоги просить задовольнити повністю (а.с.126-134).

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.03.2025 звернулася з заявою до ГУ ПФУ в Тернопільській області про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII. До заяви долучила копії документів, необхідних для призначення пенсії, перелік яких наведений у розписці-повідомленні (а.с.12-14).

Розгляд заяви від 26.03.2025 провадився за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Київській області, рішенням якого від 02.04.2025 № 28 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII (а.с.10). Листом ГУ ПФУ в Тернопільській області від 11.04.2025 позивача повідомлено про рішення про відмову у призначенні пенсії з наданням копії відповідно рішення (а.с.9).

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що вік заявниці на дату звернення 55 років.

За наданими документами період роботи (проживання) позивача відповідно до статті 55 Закону №796-XII в зоні посиленого радіологічного контролю до 01.01.1993 становить 1 рік 7 місяців 23 дні (з 26.04.1986 по 18.12.1987), загальний підтверджений період роботи (проживання) в зоні посиленого радіологічного контролю становить 6 років 5 місяців 15 днів, що не дає право на зниження пенсійного віку на 5 років.

Необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зменшений на кількість років зменшення пенсійного віку становить 27 років.

Наявний страховий стаж особи становить 26 років 01 місяць 27 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди за записами трудової книжки та диплому, оскільки по батькові ОСОБА_4 на титульній сторінці трудової книжки та диплому не відповідає паспортним даним заявниці ОСОБА_5

Враховуючи викладене, пенсійний орган відмовив позивачу у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

ОСОБА_1 вважає, що відмова ГУ ПФУ у Київській області у призначенні їй пенсії зі зменшенням пенсійного віку є протиправною, порушує її право на соціальний захист, а тому звернулася до суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Щодо вимоги про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд зазначає наступне.

Закон №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначено статтею 55 Закону №796-ХІІ. Згідно з частиною третьою цієї статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Приписами пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - зменшення віку передбачено на 2 роки* та додатково 1 за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

*Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналіз наведених положень Закону свідчить, що обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ є факт постійного проживання та (або) роботи такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року.

При цьому, особам, які додатково до зазначеної умови постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю в період з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року, ще встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

Особам, які постійно не працювали/постійно не проживали в зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року, але постійного проживали/постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року, зменшення пенсійного віку застосовується без початкової величини зменшення пенсійного віку, з розрахунку - 1 рік за 3 роки проживання/роботи.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону (частини друга та третя статті 55 Закону №796-XII).

Виходячи зі змісту правовідносин, які регулюються Законом №796-ХІІ, обов`язковий для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986. Отже, щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом 4 років станом на 01.01.1993, то його необхідно обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993. Вказане пов`язане із поняттям виникнення зони посиленого радіологічного контролю, яке згідно чинного законодавства нерозривно пов`язано із моментом аварії на Чорнобильській АЕС.

За умовами частини першої статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII.

Положення Закону №796-ХІІ за дотриманням умов, визначених у ньому, дозволяють зменшувати пенсійний вік особи, але не більше 5 років, та, відповідно, необхідний стаж.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1).

У підпункті 7 пункту 2.1 розділу II Порядку №22-1 наведено перелік документів, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи, а саме:

для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період(и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення;

для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування;

для осіб, які евакуйовані із зони відчуження у 1986 році, додаються документи, видані Житомирською або Київською облдержадміністраціями;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Таким чином, підставою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні радіаційного забруднення.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Скала-Подільська, Борщівський район, Тернопільська область (а.с.21).

Щодо реєстрації місця проживання позивача в селищі Заводське Чортківського району Тернопільської області, то центром надання адміністративних послуг Заводської селищної ради надано довідку від 20.03.2025, згідно з якою ОСОБА_1 була зареєстрована за місце проживанням у АДРЕСА_1 , у такі періоди:

з 17.02.1978 по18.12.1987,

з 23.12.1993 по 14.10.1998 (а.с.15).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи селище Заводське було віднесене до зони посиленого радіологічного контролю.

Для отримання права на пільгу призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку (зменшення необхідного стажу) суд має встановити факт проживання позивача з 26.04.1986 по 01.01.1993 не менше 4 років. При виконанні цієї умови, у разі проживання особи з 26.04.1986 по 31.07.1986 у зоні посиленого радіологічного контролю виникає право на застосування початкової величини зниження пенсійного віку 2 роки, а в разі проживання до 01.01.1993 не менше 4 років - наявне право на пільгу щодо зменшення пенсійного віку на 1 рік за кожні 3 роки проживання/роботи).

ОСОБА_1 надала до заяви про призначення пенсії акт про встановлення факту проживання від 25.03.2025 про те, що вона з січня 1988 року по червень 1993 року проживала за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації (а.с.18).

Водночас матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 у період з 1987 року по 1993 рік навчалася в Тернопільському медичному інституті ім. академіка І.Я. Горбачевського, що вбачається з диплома серії НОМЕР_2 від 28.06.1993 (а.с.87).

Відповідно з довідкою КНП «Чортківська центральна міська лікарня» Чортківської міської ради від 21.04.2025 № 44 ОСОБА_1 проходила виробничу практику, будучи студенткою 3 курсу в Чортківській центральній районній лікарні з 02.07.1990 по 28.07.1990. Місто Чортків було віднесене до зони посиленого радіологічного контролю, проте перебування за місцем виробничої практики складало лише 26 днів.

Суд зазначає, що позивач фізично не могла постійно перебувати у селищі Заводське, що узгоджується й з відомостями про відсутність реєстрації її місця проживання у період навчання у селищі Заводське.

Місто Тернопіль не віднесено до Переліку населених пунктів, що зазнали дії радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відтак період навчання в місті Тернополі з 01.09.1987 по 28.06.1993 не може бути зарахований як період постійного проживання в зоні посиленого радіологічного контролю.

Суд враховує, що зареєстрованим місцем проживання позивача з 17.02.1978 по 18.12.1987 та з 23.12.1993 по 14.10.1998 було селище Заводське, проте пільга надається особам, які фізично перебували у місцях, що зазнали дії радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, у період з 26.04.1986 по 01.03.1993 не менше 4 років.

Оскільки період навчання позивача з 1987 року по 1993 рік в Тернопільському медичному інституті ім. академіка І.Я. Горбачевського не може бути зарахований до періоду перебування (проживання/навчання/роботи) на території зони посиленого радіоекологічного контролю, а тому період з 26.04.1986 по 01.01.1993 складає менше 4 років, що свідчить про відсутність у позивача пільги для призначення пенсії по віку.

При вирішенні цього спору суд відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновки Верховний Суд щодо застосування норм права, зокрема, викладені в постановах Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 572/245/17 та від 17.06.2020 у справі № 572/456/17, від 11.11.2024 у справі №460/19947/23, які зводяться до того, що підставою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні радіаційного забруднення.

Крім того, у постановах від 19.09.2019 у справі № 556/1172/17, від 11.03.2024 у справі № 500/2422/23, від 19.09.2024 у справі № 460/23707/22, від 02.10.2024 у справі № 500/551/23 Верховний Суд також зазначив про те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням, або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що доказами, долученими до матеріалів справи, не підтверджено факт постійного проживання (роботи) позивача на території гарантованого добровільного відселення понад 4 роки станом на 01.01.1993 (менше 3-х років), що має наслідок недотримання умови для зниження пенсійного віку згідно статті 55 Закону № 796-ХІІ; відтак ОСОБА_1 не має права ні на зниження пенсійного віку за початковою величиною (2 роки), ні за додатковою величиною (1 рік за 3 роки проживання).

Територіальні органи Пенсійного фонду України при вирішенні питання про призначення пенсії на пільгових умовах мають перевірити фактичне постійне проживання чи працевлаштування саме на території, які віднесені до зони посиленого радіологічного контролю, про що заявник має надає відповідні докази. У цій справі, перевіряючи факт наявності підстав для призначення позивачці пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідач 1 встановив відсутність достатнього періоду фактичного проживання ОСОБА_1 на території, яка віднесена до зони посиленого радіологічного контролю, для зменшення пенсійного віку, відтак, діяв правомірно та обґрунтовано.

При цьому, суд вважає, що наявність у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) дає їй право користування пільгами для такої категорії осіб, проте не свідчить, що ОСОБА_1 набула права на призначення пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

Також суд зауважує, що у підпункті 7 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 передбачено перелік документів, що додаються до заяви про призначення пенсії за віком, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку (наведений у рішенні вище). Враховуючи цей перелік документів, що подається особою для призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку, суд зауважує, що наявність посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи не є безумовною і єдиною підставою для призначення пенсії на підставі положень пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII. Вагомим у цьому випадку є встановлений факт фізичного перебування особи на території радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням або роботою на цій території.

Наведене узгоджується з правою позицією Верховного Суду відображеною, зокрема, у постановах від 11.03.2024 у справі №500/2422/23, від 11.11.2024 у справі №460/19947/23.

Верховний Суд у постанові від 11.11.2024 у справі №460/19947/23, серед іншого, зазначив, що оскільки навчання зазвичай є тривалим періодом, протягом якого особа постійно перебуває (проживає) в певному місці, такі періоди можуть бути прирівняні до постійного проживання або роботи в зоні радіаційного забруднення і враховані під час призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, лише за умови, що останні безпосередньо проходили в забрудненій зоні і зазначене буде підтверджено відповідними документами, які однозначно вказують на місцезнаходження позивача у радіоактивній зоні протягом відповідного періоду

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження періоду постійного фізичного проживання/роботи позивача на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше чотирьох років, як того вимагає Порядок №22-1 та стаття 55 Закону №796-ХІІ, відсутні підстави для призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону №796-ХІІ.

В оскаржуваному рішенні від 02.04.2025 зазначено про наявність у позивачки страхового стажу 26 років 01 місяць 27 днів. Такі відомості вбачаються й з розрахунку страхового стажу (а.с.11), проте частину трудової діяльності відповідач 1 не зарахував і такі періоди є спірними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (частина третя статті 24 Закону №1058-ІV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи, серед іншого, також зараховується: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків, д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Отже, законодавець, крім роботи, виконуваної на підставі трудового договору на підприємствах, передбачив можливість зарахування до страхового стажу періоду навчання і визначив для цього певні умови та порядок.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Положеннями частин першої, третьої статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

У спірному випадку відповідачем 1, серед іншого, не зараховано до страхового стажу позивача період навчання.

Судом встановлено, що заявницею до заяви про призначення пенсії додано копію диплому спеціаліста серії НОМЕР_2 , виданого 28.06.1993 ОСОБА_1 про закінчення навчання у Тернопільському медичному інституті ім. академіка І.Я. Горбачевського, та додаток до диплома № НОМЕР_2 період навчання тривав з 1987 року по 1993 (а.с.24, 42-43).

На підтвердження страхового стажу позивач надала відповідачам трудову книжку серії НОМЕР_1 дата заповнення 19.08.1993, яка містить такі записи щодо трудової діяльності позивача:

Чортківська центральна районна лікарня,

запис №1, 02.08.1993, зарахована для проходження інтернатури по акушерству та гінекології, підстава: наказ №101 від 02.08.1993,

запис №2, 01.08.1994, переведена в розпорядження головного лікаря для подальшого проходження інтернатури, підстава: наказ №80 від 27.07.1994,

запис №3, 01.08.1994, прийнята лікарем-інтерном акушер-гінекологічного відділення, підстава: наказ №211 від 01.08.1994,

запис №4, 03.09.1996, прийнята на 0,5 ставки лікаря акушер гінеколога жіночої консультації, підстава: наказ №253 від 02.09.1996,

запис №5, 01.03.2002, переведена 0,75 лікаря жіночої консультації, підстава: наказ №75 від 01.03.2002.

Кожен з записів засвідчений наказами на підставі яких внесено відповідні записи (а.с.71-72.

Відповідачем 1 не зараховано навчання та трудову діяльність позивача до страхового стажу через те, що у дипломі НОМЕР_2 та трудовій книжці НОМЕР_1 по батькові зазначено ОСОБА_4 , що не відповідає паспортним даним заявниці ОСОБА_5 .

Порядок ведення трудових книжок на час прийняття позивача на роботу регламентувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 17.08.1993 за № 110 (далі - Інструкція № 58), у якій вказано, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно із пунктом 2.2. Інструкції №58 заповнення трудової книжки вперше провадиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» установлено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Аналіз вказаних норм свідчить, що обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган. Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій належить трудова книжка, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Такий правовий висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

За висновком Верховного Суду у постанові від 06.03.2018 у справі № 754/14989/15-а не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є виключно підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність чи відсутність виправлень у записах в трудовій книжці.

З дослідженого судом титульного аркуша диплома НОМЕР_2 та трудовій книжці НОМЕР_1 вбачається, що по батькові зазначено ОСОБА_4 . В той час, коли у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданому Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області, зазначено по батькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

На переконання суду, вищезазначені розбіжності в написанні по батькові позивача не можуть бути підставою неврахування періодів, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист.

Таким чином, аргументи відповідачів про наявність недоліків у заповненні диплома та трудової книжки як підставу для незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів трудової діяльності чи інших періодів, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії, на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV (до 01.01.2004), суд вважає необґрунтованими та безпідставними.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що до страхового стажу позивача підлягає зарахуванню трудова діяльність позивача за період з 02.08.1993 по 01.08.1994; з 01.08.1994 по 03.09.1996; з 03.09.1996 по 31.12.1998 (оскільки період роботи з 01.01.1999 вже зарахований за даними персоніфікованого обліку).

З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що рішення ГУ ПФУ у Київській області від 02.04.2025 № 28 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню в частині відмови зарахувати спірні періоди до страхового стажу (окрім вже зарахованого періоду).

Стосовно того, хто з відповідачів має вирішувати питання про зарахування стажу, то суд вважає, що ГУ ПФУ у Київській області є належним відповідачем за цією вимогою, а не ГУ ПФУ в Тернопільській області, як помилково вказує представник позивача.

Такого висновку суд дійшов аналізуючи норми Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, який вказує, що за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що розглядає заяву та документи про призначення/перерахунок пенсію з прийняттям відповідного рішення, а структурний підрозділ органу, до якого звернувся заявник, лише формує атрибути сканованих документів та електронну пенсійну справу, жодного рішення по такій заяві не приймає.

У цій справі структурним підрозділом органу, що розглядав заяву позивача від 26.03.2025, було визначено ГУ ПФУ у Київській області. Такий відповідач приймав оскаржуване рішення, а тому й повинен у подальшому вчинити дії пов`язані зарахуванням спірного страхового стажу.

Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі не дотримані, ГУ ПФУ у Київській області діяло не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій в частині незарахування до страхового стажу окремих періодів на підставі диплому та трудової книжки.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 605,60 грн, сплачений відповідно до квитанції від 02.06.2025 (а.с.6).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (провулок Саєнка Андрія, 10, місто Фастів, Фастівський район, Київська область, 08500, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, 3, місто Тернопіль, 46001, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 02.04.2025 № 28 в частині незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів навчання та трудової діяльності з 01.09.1987 по 28.06.1993, з 02.08.1993 по 01.08.1994, з 01.08.1994 по 03.09.1996; з 03.09.1996 по 31.12.1998.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 навчання в Тернопільському медичному інституті імені академіка І.Я. Горбачевського з 01.09.1987 по 28.06.1993 на підставі диплому спеціаліста серії НОМЕР_2 від 28.06.1993 та періоди роботи в Чортківській центральній районній лікарні: з 02.08.1993 по 01.08.1994 - проходження інтернатури по акушерству і гінекології; з 01.08.1994 по 03.09.1996 лікаря-інтерна акушер-гінекологічного відділу; з 03.09.1996 по до 31.12.1998 лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації на 0,5 ставки на підставі записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.08.1993.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 21 серпня 2025 року.

Суддя Чепенюк О.В.