Справа № 160/9462/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/9462/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,

за участю секретаря судового засідання Ретинської В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року

у адміністративній справі № 160/9462/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кідді Рітейл» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кідді Рітейл» та визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення № від 25 грудня 2023 року, а також стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кідді Рітейл» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 10531,81 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав неправильного застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, що призвело до ухвалення у цій справі незаконого та небгрунтваного рішення по суті спору у цій справі, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити інше рішення про відмову у задоволені вимог позивача у повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилаючись на положення пункту 1.1 ст.1, пунктів 5.2 і 5.3 ст.5, пункту 44.1 ст.44, підпунктів 16.1.3 і 16.1.2 пункту 16.1 ст.16, підпункту 192.1.1 пункту 192.1 ст.192, пункти 201.1 і 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а також на положення п.5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за №137/28267 (далі - Порядок №1307,. відповідач акцентує увагу апеляційної інстанції на тому, що:

- перерахунок податкових зобов`язань, які виникли при постачанні товарів/тослуг, здійснюється постачальником у разі здійснення зміни суми компенсації вартості таких товарів, і така зміна їх вартості відбувається у разі здійснення відповідної господарської операції, наприклад повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг; повернення товарів/послуг особі, яка їх надала;

- коригування договірної вартості товарів; тощо. При проведенні таких господарських операцій в обов`язковому порядку складаються розрахункові/банківські, первинні бухгалтерські (рахунки, накладні, акти приймання-передачі, тощо), договірні, інші документи, які підтверджуєть/є підставою для їх проведення і підписуються (як правило у двосторонньому порядку) відповідними посадовими особами суб`єктів господарювання. Примірники таких документів надходять/є у наявності як у постачальника, так і у отримувача товарів.

- факти проведення таких господарських операцій та наявність документів, які підтверджують їх проведення, є підставою та обов`язком для відповідного коригування податкових зобов`язань як постачальником, так і отримувачем таких товарів/послуг у податковому періоді в якому такі операції відбулись. Отже, у відповідному податковому періоді (місяці) на дату виникнення (зміни) податкових зобов`язань постачальник товарів зобов`язаний скласти розрахунок коригування до відповідної податкової накладної та у невідкладному порядку надати/надіслати такий розрахунок коригування отримувачу товарів для реєстрації його в ЄРПН.

Крім того, відповідач наголошує, що камеральна перевірка проводилася у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі інформаційних баз даних ДПС, оскільки вказаний вид перевірки не передбачає додаткові джерела інформації, в т.ч. «протоколи руху документа/звіту та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій». Також звертає увагу на тому, що прийняття чи неприйняття податкових накладних, надісланих засобами електронного зв`язку, відбувається на автоматичному рівні з урахуванням особливостей електронного документообігу у межах операційного дня, і податковий орган після надходження електронного документа має обов`язок лише надіслати платнику податку протягом операційного дня одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації податкової накладної. Дата та час надання на реєстрацію податкових накладних до ДПС України, як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у відповідних квитанціях, а тому суд у даному випадку повинен був прийняти до уваги визначений пунктом 201.10 статті 201 ПК України доказ дати і часу направлення на реєстрацію податкової накладної квитанції з ЄРПН та даних з баз електронної звітності (серверів контролюючого органу).

У даному випадку, на переконання відповідача при вирішенні даної справи судом прийнято до уваги не передбачений будь-яким нормативно-правових актом та не маючий необхідної/достатньої інформації такий доказ, як роздруківка (PrintScreen) даних програмного забезпечення «M.E.Doc» (прикладної програми, що встановлюється на комп`ютері користувача). оскільки ДПС не супроводжує послуги з надання платних програмних забезпечень, які надають платникам податків приватні компанії (у тому числі «M.E.Dос»). Тобто, робота програмного забезпечення, яке встановлюється на компьютері користувача, з використанням якого платники податків надсилають/обмінюються електронними документами, відправляють на реєстрацію податкові накладні (електронні документи), не супроводжується та не контролюється ДПС, а ТОВ «М.Е.Док» листм від 24.08.2023 року № 24/08-01 повідомило, що комп`ютерна програма M.E.doc (далі КП «M.E.doc») є прикладною програмою, що встановлюється на комп`ютері користувача, і інформація щодо відправлених документів та отриманих від контролюючого органу квитанцій до електронних звітів зберігається локально на жорсткому диску комп`ютера підприємства, доступ до якої користувач може отримати через інтерфейс КП «M.E.doc», і дата та час відправлення, що фіксується КП «M.E.doc», залежить від системних налаштувань дати і часу на комп`ютері, з якого проводиться відправлення документу, та зазначається у вкладці «Очікується доставка» та в Протоколі по документу, і користувач може ознайомитися та роздрукувати інформацію, що підтверджує відправку електронної звітності.

З приводу застосування штрафних санкцій, відповідач звертає увагу апеляційної інстанції на положення пункту 200-1.3 статті 200-1, п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України та на п.13 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. №569 і на Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. №1246, а також на положення Закону України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (набрав чинності з 17.03.2022) та Закону України від 12 травня 2022 року №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового (кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (набрав чинності 27.05.2022), і Закону України від 13 грудня 2022 року № 2836-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України» (набрав чинності 03.01.2023) якими у відповідні періоди вносилися зміни у підрозділ 10 пункту 69 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Крім того, наголошує, що з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, і неодноразово висловлену Верховним Судом правову позицію по даній категорії справ, у звязку з чим акцентує увагу на тому, що ТОВ «КІДДІ РІТЕЙЛ» не подавало заяву щодо неможливості виконання податкових обов`язків відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225, і відповідно, за порушення ним граничного строку реєстрації податкових накладених та/або розрахунку коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на додану вартість, до позивача має бути застосовано відповідальність, передбачена п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке просить залишити без змін, і про безпідставність доводів апеляційної скарги відповідача, яку просить залишити без задоволення, вказуючи на те, що Згідно реєстру податкових документів, що реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування у сформованому в системі електронного документообігу "M.E.Doc" позивача відбулась з урахуванням вимог законодавства та без порушень строків з його сторони, а на підтвердження даних реєстру було сформовано та подано до розгляду Протоколи руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій до кожного розрахунку коригування. Посилаючись на наявність у позивача можливості зареєструвати розрахунок коригування лише за умови виконання постачальником свого обов`язку надіслати складений ним розрахунок-коригування на зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг отримувачу, позивач акцентує увагу апеляційної інстанції на тому, що постачальники товарів надали підтвердження складання розрахунків коригування до податкових накладних саме у дати, що зазначені у протоколах руху документа/звіту та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій до кожного розрахунку коригування які сформовані в системі М.Е.Doc.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача та відзиву позивача, перевіривши за матеріалами справи повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх юридичної оцінки і застосування до них норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача та для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване у цій справі податкове повідомлення-рішення № від 25 грудня 2023 року, яким на позивача накладено штраф у сумі 702 120,55 грн., було винесено Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі Акту № 43261/04-36-04-08/39074876 від 22.11.2023, складеного за результатом проведеної 22.11.2023 головним державним інспектором Придніпровського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровської області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75 статті 75 розділу II Податкового кодексу України, у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу II Податкового кодексу України камеральної перевірки з питань дотримання порядку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за висновками якого контролюючий орган встановивши порушення позивачем термінів реєстрації 10753 розрахунків коригування до податкових накладних на зменшення компенсації вартості товарів/послуг визначив порушення позивачем вимог: абз.1 п.120-1.1 ст.120-1 розділу II Податкового кодексу України, допущеного внаслідок порушення передбаченого п.201.10 ст.201 розділу V Податкового кодексу України граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної; та п.90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідних Положень» Податкового кодексу України, допущеного внаслідок порушення передбаченого п.89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідних положень» цього Кодексу граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд першої інстанції на підставі правового аналізу положень пп.19-1.1, 19-1.1.2 п.19-1.1. ст.19-1, пп.20.1.4. 20.1.19. п.20.1 ст.20, пп.41.1.1. п.41.1 ст.41, п.61.1. п.61.2. ст.61, пп.75.1.1. п.75.1 ст.75, п.192.1. ст.192, п.201.1. п.201.10. ст.201 та п.120-1.1. ст.120-1 Податкового кодексу України, а також положень п.69.1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (з урахуванням змін, внесених Законом України від 13.12.2022 № 2836-IX) та доповненого Законом України від 12.01.2023 №2876-IX (набрав чинності 08 лютого 2023 року) підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пунктами 89 та 90 - суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що законодавцем дійсно визначено обов`язок платника податку (продавця) в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою, і реєстрація повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, а строк затримки реєстрації має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації, і якщо податкові накладні/розрахунки коригування складені платником в період з 01 лютого по 31 травня 2022 року, а зареєстровані в ЄРПН з порушенням строку після 15 липня 2022 року, у контролюючого органу є підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Як зазначено вище, указаними вище актом камеральної перевірки та податковим повідомленням-рішенням установлено порушення термінів реєстрації 10753 розрахунків коригування до податкових накладних на зменшення компенсації вартості товарів/послуг, проте між сторонами у цій справі відсутній спір щодо того, що наведені в акті перевірки розрахунки коригування були складені у зв`язку зі зменшенням суми компенсації вартості товарів.

Зокрема, позивач доводячи суду протиправність оскаржувано у цій справі податкового повідомлення-рішення № від 25 грудня 2023 року наполягає на тому, що ТОВ «Кідді Рітейл» у спірному випадку не вчинялося порушень податкового законодавства щодо несвоєчасності реєстрації в ЄРПН розрахунків коригування до податкових накладних, наведених в акті камеральної перевірки та розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (Додаток до оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення-рішення), а також наголошує, що виходячи з норм Податкового кодексу України, для реєстрації отримувачем в ЄРПН розрахунку коригування, яким передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, постачальник повинен надіслати складений розрахунок коригування отримувачу, і саме таким чином, позивач має можливість зареєструвати такий розрахунок коригування за умови виконання постачальником свого обов`язку надіслати складений ним розрахунок коригування на зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг отримувачу. Отже, на переконання позивача застосування відповідачем, передбаченої Податковим кодексом України відповідальності до позивача-покупця у разі несвоєчасного надсилання йому продавцем розрахунку коригування на зменшення компенсації вартості призводить до відповідальності позивача за неправомірні дії продавця.

Разом з тим, представник відповідача на підтвердження правомірності оскаржуваного позивачем податкового повідомлення рішення вказує, що розрахунки коригування, перелік яких наведено в акті та розрахунку штрафу зареєстровані в ЄРПН з порушенням граничних строків, встановлених пунктом 201.10 статті 201 ПК України, з огляду на дату складання таких розрахунків коригування.

З урахуванням наведених позицій спорящих сторін у цій справі, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції в свою чергу обговорюючи предмет спору у цій справі правильно виходив з положень абзаців 14-18 пункту 201.10 статті 201 ПК України і пункту 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України (набрав чинності 08.02.2023), на підставі аналізу яких зазначив, що для реєстрації розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, Податковим кодексом України визначені окремі строки їх реєстрації в ЄРПН, які починають свій відлік з моменту отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем), а не з дати складання таких розрахунків коригування, а виходячи з положень пп.4.1.4 ст.4 і п.56.21 ст.56 Податкового кодексу України, суд наголосив на закріпленому Податковим кодексом України принципі презумпції правомірності рішень платників податків та на тому, що Податковим кодексом України дійсно не передбачено механізму фіксації дати отримання покупцем розрахунку коригування складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику.

Разом з тим, судом першої інстанції підкреслено, що не впровадження на законодавчому рівні процедури фіксації дати отримання покупцем розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, не має бути наслідком отримання відповідачем як органом державної влади вигоди від цієї ситуації можливістю застосування по аналогії положень абзаців 15-16 пункту 201.10 статті 201 ПК України, і з такими, наведеними висновками суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, колегія суддів погоджується у повному обсязі, і вважає, що позиція відповідача у цій справі пояснюється лише помилковим розумінням ним цим норм.

Погоджується колегія суддів також з висновками суду першої інстанції і в частині, яка стосується обговорення питання відсутності в акті камеральної перевірки та у складеному до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення розрахунку штрафу інформації щодо дати отримання розрахунку коригування отримувачем (покупцем), що не дає можливості встановити факту наявності (відсутності) порушення позивачем строків реєстрації розрахунків коригування, кількість днів порушення, та відповідно, суми нарахованих штрафних санкцій, а відповідно до приписів пп.58.1.1. п.58.1. ст.58 і п.86.2. п.86.8. ст.86 Податкового кодексу України, суд визнав, що у даному випадку дії та рішення відповідача не відповідають визначених ч.2 ст.2 КАС України критеріям правомірності, що і є підставою для задоволення позовної заяви ТОВ «Кідді Рітейл».

Підсумовуючи вищевикладені фактичні обставини у сукупності та виходячи з того, що доводами апеляційної скарги відповідача висновки суду першої інстанції не спростовуються і на законність судового рішення не впливають, а фактично стосуються лише переоцінки доказів, колегія суддів вважаючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, визнає за необхідне залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун