Справа № 532/1306/25
Суддя: Назарьова Л. В.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

судді - Назарьової Л. В.,

з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Департамент патрульної поліції,

представник відповідача Дужик В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

Встановив:

29 травня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4790009 від 22 травня 2025 року.

У позовній заяві зазначено, що 22 травня 2025 року о 11 годині 19 хвилин інспектором Управління патрульної поліції в Полтавській області Тимошенко В. Г. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 на а/д Марківка-Дрижина Гребля проводив дорожні роботи по викосу зелених насаджень на узбіччі, при цьому не огородивши місця проведення дорожніх робіт у відповідності типової схеми ОДР відповідними дорожніми знаками, чим порушив п. 1.6 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 140 КУпАП.

Однак позивач зазначає, що правопорушення не вчиняв, оскільки по приїзду за телефонним дзвінком працівника КП «Бутенківське» Білицької селищної ради ОСОБА_2 на місце події було встановлено, що працівники поліції звинувачували його у вчинені правопорушення, через те, що позивач нібито проводить покіс трави та дикорослої порослі на узбіччі дороги, при цьому не огородивши місце проведення дорожніх робіт. Незважаючи на пояснення позивача про те, що працівник комунального підприємства здійснював покіс трави на дикорослої порослі обабіч узбіччя за 3-4 метри від краю проїжджої частини, а саме на земельній ділянці, що перебуває у власності Білицької селищної територіальної громади, до того ж він був одягнений у світло відбиваючий жилет і перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху не створювалися, працівниками поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Зазначену постанову позивач вважає такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням норм законодавства. Вказує, що не здійснював покіс трави та дикорослої порослі на а/д Марківка-Дрижина Гребля, а тому не вчиняв правопорушення. Відповідач на вимогу позивача не надав будь-яких доказів на підтвердження вчинення позивачем такого правопорушення. Вважає, що дії відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконними. Оскаржувана постанова не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За таких обставин, позивач прохає скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4790009 від 22.05.2025 року за ч. 3 ст. 140 КУпАП.

09 червня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Департаменту патрульної поліції Дужик В. О. заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, оскільки 22.05.2025 року о 10 год. 54 хв. на а/д Марківка-Дрижина Гребля, 2 км проводив дорожні роботи по викосу трави-порослі на узбіччі, при цьому не огородивши місця дорожніх робіт у відповідності до типової схеми організації дорожнього руху, чим порушив п. 1.6 ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 140 КУпАП.

Зазначає, що вимоги щодо огородження та організації дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт встановлюється ДСТУ 8749:2017 «Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт», відповідно до яких під час проведення дорожніх робіт здійснюються першочергові заходи з ОДР, які мають бути забезпечені чітким позначенням та огородженням зони дорожніх робіт відповідними дорожніми знаками.

Оскаржувану постанову винесено згідно ст. 258, 278, 279, 280 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують. На місці події особі було роз`яснено у чому саме полягало порушення ПДР.

Вказує, що законом передбачено право на використання поліцейським нагрудної відеокамери. Такий доказ був досліджений безпосередньо під час розгляду справи та покладений в основу при прийнятті рішення щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності, який був доданий до постанови, та є доказом вини позивача.

Враховуючи, що позивач порушив ПДР, вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач дійсно порушив правила дорожнього руху, а скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення призведене до залишення правопорушника без відповідальності. За таких обставин, представник відповідача прохає відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 червня 2025 року відкрито провадження у справі.

Учасники справи, будучи завчасно, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи не подавали. Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4790009 від 22.05.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КУпАП, а саме за те, що 22 травня 2025 року приблизно о 10:54 годині на а/д Макрівка-Дрижина Гребля, 2 км проводив дорожні роботи по викосу зелених насаджень на узбіччі, при цьому не огородивши місця проведення дорожніх робіт у відповідності типової схеми ОДР відповідними дорожніми знаками, чим порушив п. 1.6 ПДР України порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій, а також неусунення після закінчення робіт перешкод і не приведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів. До ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень (а.с. 21).

Частиною 3 статті 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Вказана діяльність за приписами вказаної статті КУпАП полягає у провадженні робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само не усунення після закінчення робіт перешкод і не приведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Отже, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху, а об`єктивна сторона полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при провадженні робіт на автомобільних дорогах і вулицях та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб`єктами цього правопорушення є як громадяни, так і посадові особи.

Таким чином, визначальним для встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 140 КУпАП є недодержання правил, норм і стандартів саме у сфері правовідносин щодо безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно пункту 1.6 ПДР України використовувати дороги не за їх призначенням дозволяється з урахуванням вимог статей 36-38 Закону України «Про автомобільні дороги».

Так, стаття 36 Закону України «Про автомобільні дороги» визначає порядок використання автомобільних доріг загального користування для проведення народних гулянь та інших масових заходів визначають місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування за погодженням з відповідним підрозділом Національної поліції, а використання автомобільних доріг загального користування державного значення - також із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Згідно статті 37 Закону України «Про автомобільні дороги» провадження виробничої діяльності на автомобільних дорогах, а саме будівництво споруд, об`єктів дорожнього сервісу, автозаправних станцій, прокладення інженерних мереж та виконання інших робіт у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюються згідно з дозволом органів державного управління автомобільними дорогами та за попереднім погодженням з відповідними підрозділами Національної поліції в порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно положень п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до приписів статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до ч. 3 ст. 140 КУпАП суб`єктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопо- рушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскарженою постановою у справі про адміністративне правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 3 ст. 140 КУпАП за порушення п. 1.6 ПДР порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, місць провадження робіт, оскільки проводив дорожні роботи по викосу зелених насаджень на узбіччі, при цьому не огородивши місця проведення дорожніх робіт у відповідності типової схеми ОДР відповідними дорожніми знаками.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем надано диск із відеозаписом з місця події, за результатами дослідження якого не встановлено ні події, ні складу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КУпАП.

На відеозаписі не зафіксовано факт вчинення саме ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, зокрема, виконання саме ним дорожніх робіт по викосу зелених насаджень на узбіччі а/д Марківка-Дрижина Гребля, а навпаки встановлено, що певні роботи на узбіччі проводив інший чоловік, особа якого інспектором не встановлена та н залучена до участі в справі та не допитаний щодо обставин події.

Доказів того, що ОСОБА_1 проводив покіс трави та дикорослої порослі на узбіччі дороги, не огородивши місце проведення дорожніх робіт відповідними знаками суду не надано, а отже факт провадження ним робіт на автомобільних дорогах та невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт відповідними дорожніми знаками не доведено.

Посилання сторони відповідача на ДСТУ 8749-2017 «Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт», як на підтвердження порушення позивачем вимог безпеки дорожнього руху суд не бере до уваги, оскільки вказані норми Національних стандартів України містять, зокрема, опис тимчасових знаків, які мають бути встановлені та правила їх розміщення при проведенні дорожніх робіт, якими, як встановлено судом, позивачем не проводилися, а тому не заслуговують на увагу та спростовуються наданими і дослідженими судом доказами, зокрема відеозаписом із місця події.

Таких чином, у матеріалах справи відсутні беззаперечні докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 22 травня 2025 року о 10:54 годині проводив дорожні роботи по викосу зелених насаджень на узбіччі, при цьому не огородивши місця проведення дорожніх робіт, як про це стверджує відповідач.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом установлено, що позивач є пособою особою, однак чи є він відповідальним за експлуатацію та облаштування автомобільних доріг чи вулиць при проведення дорожніх робіт іншою особою, яка здійснювала покіс трави на узбіччі інспектором не встановлено. Також у вину йому інкриміновано саме покіс трави, а не невиконання посадових обов`язків (дії чи бездіяльність, якіф потягли за собою порушення ПДР). Із урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 у цій справі не може вважатися суб`єктом правопорушення.

Будь-яких інших доказів, які б об`єктивно вказували на вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КУпАП, суду не надано.

Суд зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що суб`єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, суд не вбачає законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскільки обставини, зазначені в постанові про адміністративне правопорушення, складені відносно позивача, не знайшли свого підтвердження під час дослідження матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що оскаржувану постанову необхідно скасувати, а провадження по справі закрити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом установлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн (а.с. 1), а оскільки судом прийнято рішення про задоволення позову, із відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Керуючись статтями 8, 9, 19, 20, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 222, 247, 251, 252, 258, 289, 293 КУпАП, суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4790009 від 22.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 140 кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 140 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути із Департаменту патрульної поліції, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до другого апеляційного адміністративного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя