Справа № 500/3092/25
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3092/25

22 серпня 2025 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Грицюка Р.П., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, у якій просить:

- визнати протиправним і скасувати наказ від 16.03.2025 № 1421-АГ Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) «Про призначення службового розслідування» стосовно притягнення Позивача до обмеженої матеріальної відповідальності через втрачене під час відсічі збройної агресії російської федерації проти України майно, яким було укомплектовано стартову позицію ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним і скасувати наказ Про результати службового розслідування віл 12.04.2025 № 881-ОД Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до обмеженої матеріальної відповідальності;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) видати відповідний наказ про нарахування та виплату коштів, що були утримані внаслідок передчасного прийняття наказу Про результати службового розслідування від 12.04.2025 № 881-ОД, з бюджетних коштів Відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.04.2025 Позивача ознайомлено з наказом Про результати службового розслідування від 12.04.2025 № 881-ОД (далі - Наказ), відповідно до якого Позивача притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності на суму 45 838,61 грн у зв`язку із втратою військового майна па загальну суму 183 354,44 грн.

Позивач вважає неправомірним і необгрунтованим притягнення його до обмеженої матеріальної відповідальності внаслідок втрати військового майна НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону під час відсічі збройній агресії російської федерації.

Ухвалою суду від 27.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

02.07.2025 Військовою частиною НОМЕР_1 подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається заперечення на позов. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, як безпідставних. Заперечуючи проти позову вказує на те, що дії позивача обґрунтовано кваліфіковані як дисциплінарний проступок, а накладене дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани та притягнення його до обмеженої матеріальної відповідальності у відповідальності у визначеному законодавством порядку є правомірним.

Також вважає, що правомірно видано наказ НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону від 16.03.2025 № 1421-АГ «Про призначення службового розслідування», яким призначено службове розслідування та наказ начальника НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону від 12.04.2025 №881-ОД «Про результати службового розслідування», яким затверджено висновки службового розслідування, визнано наявність шкоди, заподіяної позивачем унаслідок втрати військового майна та прийнято рішення про внесення відповідних сум до книги обліку нестач військової частини.

Отже, навіть у випадку отримання наказу, який не був явно злочинним, невиконання обов`язку щодо забезпечення обліку та збереження військового майна, а також не виконання його не звільняє позивача від відповідальності за допущену втрату.

Ухвалою суду від 25.06.2025 постановлено повторно витребувати у НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону копію акта, пояснень та інших письмових матеріалів, отриманих під час проведення службового розслідування згідно наказу командира від 16.03.2025 №1421-АГ Про призначення службового розслідування.

Ухвалою суду від 03.07.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без руху та постановлення окремої ухвали про ініціювання початку досудового розслідування відмовлено.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач проходить військову службу у відповідача в період з 04.10.2024 та на момент звернення до суду.

Наказом начальника НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону від 16.03.2025 №1421-АГ «Про призначення службового розслідування» з метою з`ясування причин та обставин втрати військового майна відділу прикордонної служби розвідувально-ударних безпілотних повітряних суден НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону, яке сталось 11.03.2025 на стартовій позиції «МАРС», поблизу населеного пункту Басівка, Сумського району, Сумської області, на підставі рапорту начальника відділу прикордонної служби розвідувально-ударних безпілотних повітряних суден НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону від 12.03.2025 №22.11/21067/25-Вн, керуючись пунктом 1 розділу II «Порядку проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.11.2021 №813, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2022 за №39/37375, наказано серед іншого: призначити службове розслідування з 16.03.2025 по факту втрати військового майна, яке рахується по обліку за відділом прикордонної служби розвідувально-ударних безпілотних повітряних суден НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону.

Строки службового розслідування продовжувались на підставі наказу начальника НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону від 27.03.2025 №1659-АГ.

Підставою для проведення службового розслідування був рапорт начальника відділу прикордонної служби розвідувально-ударних безпілотних суден НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону від 12.03.2025 № 22.11/21067/25-Вн.

За результатами проведеного службового розслідування встановлено таке.

З письмових пояснень інспектора прикордонної служби другої категорії - сапера четвертої групи ударних безпілотних повітряних суден другої розвідувально- ударної прикордонної застави відділу прикордонної служби розвідувально-ударних безпілотних повітряних суден старшого солдата ОСОБА_2 стало відомо, що він з 07.03.2025 виконував бойове завдання у складі групи з молодшим сержантом ОСОБА_3 , молодшим сержантом ОСОБА_4 та головним сержантом ОСОБА_5 в населеному пункті на СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Позиція була забезпечена наступними засобами зв`язку, а саме:

1. Термінал супутникового зв`язку Starlink;

2. EcoFlow Delta 2 Max;

3. EcoFlow River 2 Max;

4. Генератор інвентарний;

5. Радіостанції Motorola 3 од.

Для розгортання додаткового пункту дистанційного пілотування «НЕПТУН» до них був направлений старший лейтенант ОСОБА_6 , з завданням рекогносцювання та допомоги по облаштуванню.

11.03.2025 близько 15:40 їх позиція була атакована двома FPV дронами, внаслідок чого підвал частково був зруйнований, ОСОБА_7 ушкоджено ногу та пошкоджено державне майно, видане в тимчасове користування.

Для збереження життя та здоров`я особового складу, групою прийняте рішення перебазуватися в укриття до суміжників. За декілька хвилин по позиції «МАРС» завдано повторно два удари ворожими FPV дронами. Це стало відомо завдяки дрону суміжного підрозділу. Останній удар FPV дроном спричинив детонацію боєприпасів 40x53 до МК-19, що перебували всередині укриття та спричинили ще більші руйнування.

Отримавши інструкції від начальника відділу прикордонної служби розвідувально - ударних безпілотних повітряних суден щодо евакуації матеріальних засобів, група повернулась до позиції «МАРС». Вхід був обвалений, більшість майна було під цеглою та уламками, лише декілька дронів уціліли. Також знайдені дві радіостанції та ноутбук.

За результатами проведеного службового розслідування наказом начальника НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону від 12.04.2025 №881-ОД «Про результати службового розслідування» вирішено начальнику відділу зв`язку та інформаційних систем штабу - начальнику зв`язку, з метою прийняття процесуального рішення направити копію висновку та матеріалів службового розслідування по втраті військового майна НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону, яке відбулась унаслідок недбалого користування майном ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтава.

Відповідно до пункту 5 наказу за шкоду завдану державі у наслідок втрати військового майна притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі завданої шкоди інспектора прикордонної служби другої категорії - сапера четвертої групи ударних безпілотних повітряних суден другої розвідувально-ударної прикордонної застави відділу прикордонної служби розвідувально-ударних безпілотних повітряних суден старшого солдата ІНФОРМАЦІЯ_2 (П 058672) на суму - 45 838 грн. 61 коп. (сорок п`ять тисяч вісімсот тридцять вісім гривень 61 копійок). 21.04.2025 позивача ознайомлено з наказом Про результати службового розслідування від 12.04.2025 № 881-ОД.

Вирішуючи правомірність притягнення позивача до обмеженої матеріальної відповідальності, суд виходить з наступного.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 03.10.2019 № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

Дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 160-ІХ матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Прямою дійсною шкодою є збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 160-ІХ).

Частиною 1, 2 ст. 3 Закону № 160-IX передбачено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. Водночас умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Враховуючи наведене, лише за одночасного доведення належними доказами наявності всіх чотирьох зазначених вище умов для притягнення особи до матеріальної відповідальності можливе притягнення військовослужбовця до одного з видів матеріальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону № 160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до ст. 7 Закону № 160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Порядок проведення службового розслідування визначено положеннями ст. 8 Закону №160-ІХ. Так, посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки у зв`язку з неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків, та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяної шкоди.

Аналогічний висновок передбачено постановою Восьмого апеляційного суду від 12 березня 2024 по справі № 260/7213/23.

Суд наголошує, що у відповідності до ст. 9 Закону №160-ІХ завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок: 1) дії непереборної сили; 2) необхідної оборони; 3) крайньої необхідності; 4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження; 5) виправданого службового ризику; 6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус; 7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації.

Відповідно до п. 3 вказаної статті обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування.

Відтак, Законом №160-ІХ передбачено підстави за яких, завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності, зокрема в разі дії непереборної сили.

Крім того, суд вказує на те, що положеннями ч. 2 ст. 14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Із 24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введений воєнний стан, який триває до сьогодні.

Як вже встановлено судом, позивач проходить військову службу у відповідача в період з 04.10.2024 та на момент звернення до суду.

На території Сумської області майно втрачено під час виконання бойового завдання на території на якій ведуться (велися) активні бойові дії, що являється обставинами непереборної сили, отже, позивачем втрачено майно під час відсічі збройної агресії російської федерації проти України, зокрема під час виконання бойового завдання.

Віднесення території Сумської області до зони ведення бойових дій доводиться наказом Мінінтеграції від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих територій російською федерацією», а відповідно до частини 3 ст. 78 КАС України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що виконання посадових обов`язків інспектором прикордонної служби другої категорії - сапером четвертої групи ударних безпілотних повітряних суден другої розвідувально-ударної прикордонної застави відділу прикордонної служби розвідувально-ударних безпілотних повітряних суден старшим солдатом ОСОБА_1 відбувалося в умовах обставин непереборної сили та відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 9 Закону № 160-ІХ такий не може бути притягнутий до матеріальної відповідальності.

Решта доводів учасників справи, в тому числі викладених відповідачем у відзиві, не спростовує висновків суду щодо протиправності оскаржуваних наказів.

Відповідачами, як суб`єктами владних повноважень у силу ст. 77 КАС України, не доведено правомірності оскаржуваного наказу про результати службового розслідування, доказів на спростування доводів позивача суду не надано, що свідчить про їх протиправність.

Що стосується, вимоги про зобов`язання повернути позивачу безпідставно стягнуті грошові кошти, то суд вказує на те, що вказана вимога є похідною від вимог про скасування наказу Про результати службового розслідування від 12.04.2025 № 881-ОД Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про притягнення ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_3 ) до обмеженої матеріальної відповідальності, а відтак позов в цій частині також слід задоволити.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, в розумінні КАС України, захист прав, свобод та інтересів осіб, завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів, з чого вбачається, що право на судовий захист не є абсолютним. Для того, щоб особі було надано судовий захист, суд має встановити, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 року у справі №338/180/17), тому, суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (пункти 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі №488/5027/14-ц).

Вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.06.2019 року у справі №910/6642/18, від 21.01.2020 року у справі №910/7815/18, від 11.02.2020 року у справі №922/1159/19, від 16.07.2020 року у справі №924/369/19.

Таким чином, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права та забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання протиправним і скасування наказу про призначення службового розслідування не сприяє ефективному відновленню його прав у сфері публічно правових відносин, оскільки зазначений наказ не створює жодних правових наслідків для позивача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Це є правом суду, а не його обов`язком, і застосовується з метою забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення. Встановлення такого обов`язку є превентивним заходом судового контролю.

У даному випадку, враховуючи необхідність забезпечення виконання судового рішення, суд вважає таку вимогу передчасною на стадії ухвалення рішення по суті спору.

Позивач не позбавлений права звернутися до суду в порядку, передбаченому статтею 382 КАС України, із заявою про встановлення судового контролю за виконанням цього рішення у разі його невиконання відповідачем після набрання рішенням законної сили та закінчення строку, встановленого для його добровільного виконання.

Таким чином, у задоволенні вимоги в цій частині слід відмовити як у передчасній.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", тому питання розподілу витрат на сплату судового збору не розглядалося.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частини НОМЕР_1 ) від 12.04.2025 № 881-ОД "Про результати службового розслідування" в частині притягнення до обмеженої відповідальності ОСОБА_1 .

Зобов`язати НОМЕР_4 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частини НОМЕР_1 ) повернути ОСОБА_1 безпідставно стягнуті грошові кошти на виконання наказу від 12.04.2025 № 881-ОД "Про результати службового розслідування" в частині притягнення до обмеженої відповідальності ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22 серпня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Головуючий суддя Грицюк Р.П.