Справа № 127/25688/25
Суддя: Сичук М. М.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/224/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткачук В.В., звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із адміністративним позовом до Першого відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця 1-го Відділу ДВС м. Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Березовою Наталією Миколаївною про відкриття виконавчого провадження № 70200179 від 03.11.2022 року, з примусового виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 22.08.2022 року по справі № 295/3749/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та стягнення штрафу в розмірі 100% вартості товару, що становить 638 092 (шістсот тридцять вісім тисяч дев`яносто дві) грн 00 коп.

Також просить суд зобов`язати 1-й відділ ДВС м. Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути виконавчий документ (постанову Богунського районного суду м. Житомира від 22.08.2022 року по справі № 295/3749/22) стягувачу на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження»

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2025 року зазначена вище справа розподілена судді Сичуку М.М.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

З матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 встановлено, що 22.08.2022 року постановою Богунського районного суду м. Житомира по справі № 295/3749/22 за зверненням Житомирської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, що становить 638 092 (шістсот тридцять вісім тисяч дев`яносто дві) грн 00 коп.

27.09.2022 року Богунський районний суд направив вказану постанову до 1-го ВДВС м. Вінниці ЦЗМУЮ (м. Київ).

02.11.2022 року головним державним виконавцем Березовою Наталією Миколаївною розглянуто зазначену заяву та відкрито виконавче провадження № 70200179.

02.11.2022 винесено постанову про скасування процесуального документу, а саме постанову про відкриття виконавчого провадження № 70200179 на підставі абз. 4 частини 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до абзацу 4 ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

В подальшому 03.11.2022 року головним державним виконавцем Березовою Наталією Миколаївною повторно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70200179, а саме 28.10.2022 року. При цьому сторонами виконавчого провадження зазначено: Боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувач Богунський районний суд м. Житомира, код ЄДРПОУ-02895981.

Відтак, ОСОБА_1 не погоджується з діями державного виконавця щодо виконання вищевказаного зведеного виконавчого провадження ВП №70200179, у якому здійснюють примусове виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира по справі № 295/3749/22 за зверненням Житомирської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, що становить 638 092 (шістсот тридцять вісім тисяч дев`яносто дві) грн 00 коп., тобто постанова винесена Богунський районний суд (місцевими загальними судами) за правилами однієї юрисдикції (КУПАП).

27.09.2022 року направив вказану постанову до 1-го ВДВС м. Вінниці ЦЗМУЮ (м. Київ).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені статтею 287 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби (приватних виконавців), щодо яких встановлено інший порядок судового оскарження.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеною нормою КАС України, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України від «Про виконавче провадження» 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), згідно із частиною 1 статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Перевіряючи відповідність позовної заяви вказаним вимогам, суд зазначає наступне.

Поняття "підсудність" розкривається законодавцем у параграфі 3 глави 2 розділу І КАС України та визначається останнім як територіальна юрисдикція, питання якої врегульовані приписами статтей 25-30 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

В свою чергу, пунктом 4 частини першої статті 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Так, пунктом 1 частини першої статті 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено статтею 287 КАС України.

За правилом частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною 5 статті 287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначено у розділі X Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року.

Частинами 1, 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності державного (приватного) виконавця щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Якщо виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів ДВС, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач оскаржує постанову головного державного виконавця 1-го Відділу ДВС м. Вінниця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Березовою Наталією Миколаївною про відкриття виконавчого провадження № 70200179 від 03.11.2022 року, з примусового виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 22.08.2022 року по справі № 295/3749/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та стягнення штрафу в розмірі 100% вартості товару, що становить 638 092 (шістсот тридцять вісім тисяч дев`яносто дві) грн 00 коп.

Відтак, позивач оскаржує постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, що винесена з метою примусового виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 22.08.2022 року по справі № 295/3749/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та стягнення штрафу в розмірі 100% вартості товару, що становить 638 092 (шістсот тридцять вісім тисяч дев`яносто дві) грн 00 коп.

Оскаржувана постанова головного державного виконавця стосується примусового виконання судового рішення про накладення адміністративного стягнення.

Справи про адміністративні правопорушення були розглянуті районним судом в порядку встановленому КУпАП. КУпАП не передбачено можливості оскарження в порядку судового контролю за виконанням судових рішень дій осіб, уповноважених здійснювати таке примусове виконання.

Оскільки у даній позовній заяві позивач оскаржує постанови державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення про накладення адміністративного стягнення, ухваленого в порядку КУпАП, і КУпАП не передбачено можливості оскарження в порядку судового контролю за виконанням таких судових рішень, відтак розгляд такої справи віднесено до юрисдикції відповідного адміністративного суду.

Даний адміністративний позов подано до Вінницького міського суду Вінницької області із порушенням правил предметної підсудності.

Відповідно до ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 - 3 частини першої зазначеної статті.

Всі інші адміністративні справи, крім визначених частиною першою статті 20 КАС України, підсудні окружним адміністративним судам.

З огляду на зазначене положення, справи за позовами про оскарження дій державного виконавця під час виконання постанов у справах про адміністративні правопорушення за предметною підсудністю належать до юрисдикції окружних адміністративних судів відповідно до ч. 2 ст. 20 КАС України.

Місце проживання позивача та місцезнаходження відповідача відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Вінницького окружного адміністративного суду.

Вінницький міський суд Вінницької області є місцевим загальним судом, до юрисдикції якого віднесено вирішення адміністративних справ, визначених виключно у ч. 1 ст. 20 КАС України.

Прийняття судом рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 КАС України, є підставою для скасування такого рішення апеляційною інстанцією відповідно до ст. 318 КАС України.

Враховуючи зазначене, керуючись відповідно до ст. 129 Конституції України засадами верховенства права, провадження у даній адміністративній справі не може бути відкрито місцевим загальним судом, як адміністративним судом, - Вінницький міський суд Вінницької області, оскільки справа предметно не підсудна цьому суду, а вирішення справи по суті завідомо створює підставу для скасування прийнятого по ній судового рішення.

Разом з тим, чинне процесуальне законодавство не передбачає можливості повернення позовної заяви у разі її предметної непідсудності суду чи відмови у відкритті провадження за такою заявою.

В той же час ст. 29 КАС України не передбачено і можливості передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого відповідно до предметної юрисдикції.

У зв`язку з викладеним, оскільки чинним законодавством не визначена процедура передачі адміністративної справи на розгляд іншому адміністративному суду у випадку порушення правил предметної підсудності, необхідно застосовувати до правовідносин аналогію закону, визначену ч. 6 ст. 7 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

При цьому, слід зазначити, що судом враховується рішення Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20.07.2016 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №29458/04, №29465/04), у якому зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v.Austria), заява №7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. (…) фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частинами 6 та 8 статті 29 КАС України визначено, що питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено. Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Беручи до уваги викладене, враховуючи, що спір у даному випадку предметно не підсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду, тобто дана справа предметно не підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області, вважаю за необхідне передати адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії до Вінницького окружного адміністративного суду за підсудністю.

Керуючись ст.ст. 29, 248, 256, 294 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративну справу № 127/25688/25 за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії передати за підсудністю до Вінницького окружного адміністративного суду (вулиця Брацлавська, 14, Вінниця, Вінницька область, 21001).

Передачу справи здійснити не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: