Справа № 686/19914/25
Суддя: Мазурок О. В.
Дата ухвалення: 2025-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/375/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку ст.. 229 КАС України, справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Просить визнати протиправною та скасувати постанову №6575 від 19.05.2025 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування свого позову вказав, що згідно з постановою №6575 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 19.05.2025 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , на позивача ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 000 гривень.

Постанова №6575 від 19.05.2025 року мотивована тим, що 06.05.2025 року о 12 год. 15 хв. в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , 1988 р.н., перебував у розшуку у зв`язку із тим, що не прибув 23.01.2025 року на 14-00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці №1835714 направленій Укрпоштою №731, яку не отримав, повістка повернулася у зв`язку із відсутністю одержувача за вказаною адресою, що підтверджує повісткою, трекінгом відправлення, причин неявки не повідомив, порушив вимоги пункту 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підпункту 2 пункту 1 додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних резервістів» визначених Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року « затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників: військовозобов`язаних та резервістів», чим вчинив(ла) адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП під час дії особливого періоду.

Про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався лише 10.07.2025 року коли у своїй поштовій скоринці виявив простий лист адресований йому ІНФОРМАЦІЯ_4 а про розгляд справи його належним чином не було повідомлено та не надано примірник протоколу про адміністративне правопорушення як того вимагає ст. 268 КУпАП

Вважає, що постанова №6575 від 19.05.2025 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки він не отримував жодних листів рекомендованим листом з описом вкладення і повідомленням про вручення. У постанові №6575 від 19.05.2025 року взагалі не зазначається підстави із яких позивачу надсилалась повістка №1835714.

Проте позивачем згідно із застосунком «Резерв +» було вчасно оновлено військово- облікові дані та позивач неодноразово звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою на надання відстрочки від призову на військову службу оскільки здійснює догляд за одним із батьків та вже неодноразово отримував відстрочку. У позивача згідно із застосунком «Резерв +» не міститься відомостей про порушення військового обліку а також у нього наявна відмітка про вчасне оновлення даних а саме 11.07.2024 року та наявна дата ВЛК а саме 29.11.2024 року.

А також він попередньо неодноразово приходив у ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою отримання відстрочки від призову на військову службу, що підтверджується довідкою №1078 від 15.04.2025 року згідно із якою позивачу ОСОБА_1 було надано відстрочку від призову на військову службу на підставі п. 13. ч. 1ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Тобто у квітні 2025 року позивач перебував у ІНФОРМАЦІЯ_3 та потім неодноразово подавав заяви на відстрочку наручно про, що службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 на заявах було проставлено відмітку про отримання.

На даний час у нього наявна відстрочка від призову на військову службу на підставі п.9 ч.11ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується довідкою №2002 від 10.07.2025 року.

Також у нього у фізичному військово обліковому документі позивача наявний штрих-код про вчасне оновлення військово-облікових даних.

Таким чином позивачу належним чином не відправлялась повістка рекомендованим листом з описом вкладення і повідомленням про вручення за адресою його реєстрації та невідомо, які саме дані позивач повинен був уточнити, оскільки неодноразово отримував відстрочку від призову на військову службу та оновив свої дані у застосунку «Резерв+». Оскаржувана постанова теж не містить жодних відомостей, які саме дані мав уточнити позивач.

ОСОБА_1 , не допускав умисного порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме порушення передбаченого абзацом 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, згідно з приміткою до ст. 210 КУпАП положення статей 210,210- 1цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення даних, відповідач мав змогу отримати персональні дані військовозобов`язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Також додатково звертаємо увагу суду, що з тренінгу №5731 на який посилається ІНФОРМАЦІЯ_3 у своїй постанові вбачається, що поштове відправлення: прийнято 14.01.2025 у м. Києві, прибуло до Відділення 16.01.2025 м. Хмельницький. 17.01.2025 Невдала спроба вручення. 22.01.2025 повернення Відправнику (Одержувач відсутній за вказаною адресою).

Відтак, за аналогією з правовою позицією, викладеною у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025 року у справі №162/999/24, в розумінні пункту 41 Порядку №560 позивач вважається належно оповіщеним про виклик до ТЦК лише 22.01.2025 року, тобто в день, коли поштове відправлення фактично повернулось відправнику через відсутність особи за вказаною адресою. Отже, твердження РТЦК про належне повідомлення позивача про виклик на 23.01.2025 року не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, адже на момент дати явки (23.01.2025) позивач ще не вважається оповіщеним у встановленому законом порядку. А тому у діях позивача відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560), який, зокрема, визначає, порядок оповіщення та прибуття резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації.

Пунктом 30-3 Порядку № 560 визначено, що у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.

В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.

Згідно з п. 41 Порядку № 560 затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

11.07.2024 року позивач при оновленні даних указав адресу реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_2 за якою і проживає на даний час. Враховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 було неналежним чином відправлено повістку а саме тільки рекомендованим листом без опису вкладення та без повідомлення про вручення у зв`язку із чим позивач не був належним чином оповіщений як того вимагає п. 41 Порядку № 560.

Враховуючи вищевикладене можна зробити висновок, що постанова №6575 від 19.05.2025 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки позивач не отримував повістки у передбаченому законом порядку, оновив облікові дані через застосунок «Резерв+», і неодноразово отримував довідки на відстрочку від призову на військову служку, а в діях позивача відсутній склад правопорушення. Крім того, ТЦК та СП мали можливість отримати необхідні дані в електронному вигляді, тому притягнення до відповідальності є безпідставним а також позивач в розумінні пункту 41 Порядку №560 вважається не належно оповіщеним про виклик до ТЦК

Представник позивача Направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив, в якому вказав що ОСОБА_1 є особою, яка підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів» адресою місця проживання та реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 . 10.01.2025 позивачу за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом надіслана повістка № 1835714 з вимогою з`явитись 23.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних.

В порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» та п.2 ч.І дод.2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач у встановлений у виклику день і час не з`явився. Про причини неприбуття за повісткою не повідомив.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.З ст.210-1 КУпАП підтверджений матеріалами адміністративної справи щодо нього. Зокрема, повісткою, довідками Укрпошти про відправлення поштового повідомлення, довідкою про причини повернення поштового повідомлення, протоколом та постановою у справі про адміністративне правопорушення. Не спростований належними доказами цей факт позивачем у позові.

Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення № 731, адресованого ОСОБА_1 повернуто у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Отже, поштовий штамп Укрпошти від 22.01.2025 на довідці про причини повернення поштового відправлення фактично є днем вручення йому такого повідомлення.

Листи, що повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини» - належно вручені. Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18). Суд зазначає у постанові від 25.04.2018, що «направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним». При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а тому не може свідчити про неправомірність його дій».

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» передбачений обов`язок прибуття військовозобов`язаного за повісткою у визначений у ній строк. Вказаною статтею закону визначені поважні причини неможливості прибуття за викликом, а також зазначено, що у разі неприбуття за повісткою, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Будь-які з перелічених дій позивачем зроблені не були. Отже, встановлені законом вимоги він не виконав. Відповідні докази позивачем суду не надані.

Про день і час розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, про що свідчить відповідна відмітка у протоколі. Зазначене вказує, що позивач мав можливість, до винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, надати усі додаткові документи та докази, які могли б вказати на відсутність його вини у вчиненому правопорушенні однак, цього не зробив.

Згідно пояснень ОСОБА_1 зазначених у протоколі повістку він не отримав, бо живе у мами. Прибуття за повісткою є встановленим законом обов`язком громадянина і не передбачає альтернативних дій, окрім його виконання.

Статтею 6 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування, вручення офіційної кореспонденції та здійснення інших комунікацій з особою. Отже, повістка позивачу була надіслана у передбачений нормативно- правовими актами спосіб за його зареєстрованою адресою проживання та відповідач не може нести негативні наслідки щодо своєї роботи у зв`язку з тим, що військовозобов`язаний не забезпечив собі можливість бути вчасно проінформованим про вимоги щодо виконання військового обов`язку.

Відносно доводів позивача щодо наявності відстрочки від призову повідомляю, що її наявність не є поважною причиною та підставою не прибуття військовозобов`язаного за викликом. Законом чітко визначені поважні причини неможливості прибути за викликом незалежно від органу військового управління і жодна з них позивачем не наведена у позові та не підтверджена належними доказами. Інформацію щодо поважності причини неявки за викликом може надати тільки військовозобов`язаний. Відповідач не має повноважень і можливості щодо встановлення таких даних за відсутності особи.

Про день і час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач був повідомлений про що свідчить його підпис у протоколі. Будь-яких заяв щодо відкладення розгляду справи до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходило.

Доводи ОСОБА_1 щодо можливості уточнення його даних через доступ відповідача до відповідних реєстрів також не заслуговують на увагу, бо питання реалізації особою права на відстрочку залежить від особи, а не ІНФОРМАЦІЯ_4 і цим правом особа може скористатись або ні. З матеріалів доданих до позову вбачається, що відстрочку позивач оформив лише у квітні 2025 року, тоді як повістка придатному до несення військової служби ОСОБА_3 направлялась у січні 2025 року, тобто до реалізації ним права на відстрочку. З 2024 року у відповідача були відсутні дані що права позивача на відстрочку від призову, бо він його не реалізовував. Отже, ці доводи позивача є не обгрунтованими і не можуть слугувати доказом неправомірності дій відповідача.

Беручи до уваги, що позивач не добросовісно виконував свої обов`язки як військовозобов`язаний в особливий період, він був притягнутий до адміністративній відповідальності.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова винесена у встановленому законом порядку за результатами зафіксованого порушення особою встановлених законом вимог, а доводи позовної заяви не спростовують факт вчинення правопорушення та не підлягають задоволенню.

Позивач направив до суду відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи: суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 №6575 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 19.05.2025, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

Відповідно до постанови, встановлено, що 06.05.2025 року о 12 год. 15 хв. в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , 1988 р.н., перебував у розшуку зв`язку із тим, що не прибув 23.01.2025 року на 14-00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці №1835714 направленій Укрпоштою №731, яку не отримав, повідомлення повернулася у зв`язку із відсутністю одержувача за вказаною адресою, що підтверджується повісткою, трекінгом відправлення, причин неявки не повідомив, порушив вимоги пункту 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підпінкт 2 пункту 1 додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначених Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів», чим вчинив(ла) адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП під час дії особливого періоду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно абзацу 1 частини 1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Також абз.3 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до положень п.2 ч.1 до д.2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р. призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Пунктом 85 Правил №270 передбачено, що рекомендовані листи з позначками "Повістка ТЦК", "Вручити особисто" підлягають врученню особисто адресатам.

Разом з тим, представником відповідача не уточнено, які саме дані мав уточнити ОСОБА_1 .

Відповідно до даних Резерв+, сформованої 30.05.2025 року, ОСОБА_1 дані уточнив вчасно, 29.11.2024 року проходив ВЛК.

З наведеного слідує, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Частина 1 статті 247 КУпАП зазначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог і слід скасувати постанову №6575 від 19.05.2025 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно дост.139 КАС України, слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати у розмірі 605,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.210,247,268,284,289,292,293КУпАП,ст.ст.2,9,77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Скасувати постанову №6575 від 19.05.2025 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення..

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 605,60 грн. судового збору.

На рішення суду через суд першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: