Справа № 380/16260/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/16260/23 пров. № А/857/1011/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Запотічного І.І.

Обрізка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіврес» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року (головуючий суддя Хома О.П.), ухвалене у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Львові, у справі № 380/16260/23 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіврес» про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

14.07.2023 Головне управління ДПС у Львівській області (далі-Управління) звернулося в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіврес» (далі Товариство) в якому просило стягнути з відповідача до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмірі 165 543,84 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума податкового боргу 165 543,84 грн є узгодженою, проте у встановлені строки до бюджету не сплачена.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Сіврес» подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що з урахуванням воєнного стану на території України, своєчасної реєстрації податкової накладної від 13.04.2022 № 1, мораторію на застосування штрафних санкцій на період дії карантину, ситуації правової невизначеності, яка існувала станом до реєстрації спірних податкових накладних вважає, що податкове повідомлення-рішення від 09.12.2022 року № 13959/13-01-04-07/36868094 Головного управління ДІС у Львівській області є протиправним. Проте, у справі № 380/16260/23 суд першої інстанції вищевказаних обставин не врахував, у зв?язку з чим дійшов до передчасних висновків про задоволення позову. Як вбачається з оскаржуваного рішення, податковий борг в сумі 165 543,84 грн, виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 09.12.2022 № 13959/13-01-04-07/36868094. Разом з тим, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 380/11387/23, було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Сіврес» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі №380/11387/23, у справі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.12.2022 №13959/13-01-04-07/36868094, яким до Товариства застосовано штраф у сумі 165 543,84 грн, за порушення термінів реєстрації податкових накладних. Пов?язаність вказаних справ полягає у тому, що у випадку визнання судом протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.12.2022 № 13959/13-01-04-07/36868094, податковий борг у Товариства буде відсутнім. У зв`язку з чим також просило зупинити провадження у цій справі до вирішення справи № 380/11387/23.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого вважає вимоги апеляційної скарги необґрунтованими та просить у їх задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує на те, що суд на підставі матеріалів справи встановив, що податковий борг ТзОВ «Сіврес» по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 165 543 грн 84 коп виник у зв`язку із несплатою визначених податковим повідомлення-рішенням №13959/13-01-04-07/36868094 від 09.12.2022 сум податкових зобов`язань. Відповідач оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення в судовому порядку. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 у справі №380/11387/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.12.2023, у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіврес» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення відмовлено повністю. Таким чином, сума податкового боргу 165 543 грн 84 коп є узгодженою, однак у встановлені строки до бюджету не сплачена.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі відмовлено.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року продовжено строк розгляду справи.

Згодом, ТОВ «Сіврес» подало клопотання про долучення доказів по справі, в якому зазначило, що постановою Верховного Суду від 27 березня 2025 року у справі №380/11387/23 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіврес» задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі №380/11387/23 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.12.2022 №13959/13-01-04-07/36868094 в частині застосування штрафу у розмірі 38 808,00 грн. Ухвалено в цій частині нову постанову про задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 09.12.2022 №13959/13-01-04-07/36868094 в частині застосування штрафу у розмірі 38808,00 грн. В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі №380/11387/23 залишено без змін.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає частково.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ТОВ «Сіврес» зареєстроване як юридична особа та внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань із присвоєнням коду .

Відповідно до наданої контролюючим органом інформації у ТОВ «Сіврес» () наявні відкриті рахунки в установах банків.

Згідно з довідкою ГУ ДПС у Львівській області про податкову заборгованість ТОВ «Сіврес» від 21.06.2023 №6884/5/13-01-13-02 станом на 20.06.2023 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 165 543 грн 84 коп, яка складається із штрафних санкцій та яка виникла:

- по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на підставі податкового повідомлення-рішення №13959/13-01-04-07/36868094 від 09.12.2022 на суму 165 543 грн 84 коп, що прийняте на підставі акта про результати перевірки №11249/13-01-04-07/36868094 від 12.10.2024.

На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України податковий орган сформував та направив на адресу відповідача податкову вимогу «Ю» від 18.04.2023 №0-1301 на суму 165 543 грн 84 коп.

ТОВ «Сіврес» оскаржило податкове повідомлення-рішення №13959/13-01-04-07/36868094 від 09.12.2022 в судовому порядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 у справі №380/11387/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.12.2023, у задоволенні адміністративного позову Товариства до Головного управління ДПС у Львівській області відмовлено повністю.

Наявність податкового боргу зумовила звернення податкового органу до суду з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктами 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;

Пунктом 54.3 статті 54 ПК України встановлено підстави визначення сум грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків контролюючим органом самостійно.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. (пункт 57.3 статті 57 ПК України).

Відповідно до положень статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

При вирішенні спору про стягнення податкового боргу суд не може давати оцінку правомірності прийняття податкового повідомлення - рішення на підставі якого виник податковий борг, оскільки це не є предметом такого правового спору. Водночас, в межах вказаного спору перевірці підлягають обставини щодо наявності податкового боргу за стягненням якого звернувся контролюючий орган. Проте, саме під час з`ясування обставин щодо наявності податкового боргу підлягають з`ясуванню і підстави його виникнення (наявність податкового повідомлення - рішення, чинного на час звернення з позовом про стягнення боргу).

Водночас, реалізації права суб`єкта владних повноважень на стягнення з платника податків коштів у рахунок погашення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення із відповідним позовом до адміністративного суду, передує необхідність дотримання відповідних податкових процедур узгодження податкових зобов`язань, які включають в себе обов`язок по виставленню податкового повідомлення-рішення за кожним окремим податком, збором (обов`язковим платежем), його вручення (направлення) платнику податків, надісланню такому платнику податкової вимоги. Необхідним є встановлення конкретної календарної дати узгодження визначених в прийнятих контролюючим органом податкових повідомленнях-рішеннях та факту своєчасної несплати узгоджених сум.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, постановою Верховного Суду від 27 березня 2025 року у справі №380/11387/23 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіврес» задоволено частково: рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі №380/11387/23 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.12.2022 №13959/13-01-04-07/36868094 в частині застосування штрафу у розмірі 38808,00 грн. Ухвалено в цій частині нову постанову про задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 09.12.2022 №13959/13-01-04-07/36868094 в частині застосування штрафу у розмірі 38808,00 грн. В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі №380/11387/23 залишено без змін.

Враховуючи те, що рішенням суду визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 09.12.2022 №13959/13-01-04-07/36868094 в частині застосування штрафу у розмірі 38 808,00 грн, податкове зобов`язання за таким податковим повідомленням-рішенням, на переконання апеляційного суду, у позивача відсутнє.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на вищевикладене апеляційний суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіврес» податкового боргу, шо виник на підставі скасованого податкового повідомлення-рішення від 09.12.2022 №13959/13-01-04-07/36868094 в частині застосування штрафу у розмірі 38 808,00 грн. необхідно відмовити. Водночас, щодо висновків суду першої інстанції про узгодженість податкового зобов`язання в сумі 126 735,84 грн., то такі гуртуються на фактичних обставинах справи та доказами в їх підтвердження, а отже є правильними.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви підставності стягнення з відповідача на користь бюджету податкового боргу, водночас сума стягнення підлягає коригуванню з врахуванням висновків Верховного Суду у пов`язані справі, що має наслідком рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з Товариства боргу у розмірі 38 808,00 грн та в цій частині в позові відмовити, а в решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіврес» задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі №380/16260/23 скасувати в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення боргу у розмірі 38808,00 грн та ухвалити нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позову Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіврес» про стягнення податкового боргу у розмірі 38808,00 грн відмовити.

В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі № 380/16260/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді І. І. Запотічний
І. М. Обрізко