Справа № 420/767/25
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 серпня 2025 року

м. Київ

справа №420/767/25

адміністративне провадження № К/990/34854/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2025 року у справі № 420/767/25 за адміністративним позовом адвоката Албул Тамари Валентинівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Тилігул Агро», до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ТОВ «Тилігул Агро» звернулась до суду першої інстанції з позовом в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних або відмову в такій реєстрації № 11736293/45345419 від 05.09.2024, № 11752048/45345419 від 10.09.2024, № 11882616/45345419 від 08.10.2024, № 11882618/45345419 від 08.10.2024, № 11993983/45345419 від 31.10.2024, № 12012265/45345419 від 05.11.2024, № 11994005/45345419 від 31.10.2024, № 11994034/45345419 від 31.10.2024, № 11994023/45345419 від 31.10.2024, № 11993990/45345419 від 31.10.2024, № 11994006/45345419 від 31.10.2024, № 11993984/45345419 від 31.10.2024, № 11994011/45345419 від 31.10.2024, № 12012246/45345419 від 05.11.2024, № 12012264/45345419 від 05.11.2024, № 12012253/45345419 від 05.11.2024; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 2 від 03.08.2024, № 3 від 04.08.2024, № 4 від 06.08.2024, № 5 від 08.08.2024, № 6 від 09.08.2024, № 7 від 10.08.2024, № 8 від 12.08.2024, № 9 від 14.08.2024, № 10 від 15.08.2024, № 11 від 16.08.2024, № 12 від 18.08.2024, № 13 від 19.08.2024, № 15 від 20.08.2024, № 15 від 20.08.2024, № 16 від 21.08.2024, № 17 від 22.08.2024, № 18 від 23.08.2024.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року позов задоволено частково.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2025 року, скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року, в частині зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області повторно розглянути звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Тилігул Агро» щодо реєстрації податкових накладних № 2 від 03.08.2024, № 3 від 04.08.2024, № 4 від 06.08.2024, № 5 від 08.08.2024, № 6 від 09.08.2024, № 7 від 10.08.2024, № 8 від 12.08.2024, № 9 від 14.08.2024, № 10 від 15.08.2024, № 11 від 16.08.2024, № 12 від 18.08.2024, № 13 від 19.08.2024, № 15 від 20.08.2024, № 16 від 21.08.2024, № 17 від 22.08.2024, № 18 від 23.08.2024 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тилігул Агро» задоволено.

Зобов`язано Державну податкову службу України (код за ) зареєструвати подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Тилігул Агро» (код за ) податкові накладні № 2 від 03.08.2024, № 3 від 04.08.2024, № 4 від 06.08.2024, № 5 від 08.08.2024, № 6 від 09.08.2024, № 7 від 10.08.2024, № 8 від 12.08.2024, № 9 від 14.08.2024, № 10 від 15.08.2024, № 11 від 16.08.2024, № 12 від 18.08.2024, № 13 від 19.08.2024, № 15 від 20.08.2024, № 16 від 21.08.2024, № 17 від 22.08.2024, № 18 від 23.08.2024 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датою їх подання на реєстрацію.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду першої та апеляційної інстанцій, скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно ч. 1 ст. 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у ч. 4 цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266 цього Кодексу.

Частиною 6 ст.12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (ч. 4 ст. 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову є скасування рішення.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, не вбачається.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні ч. 4 ст. 12 та ч. 4 ст. 257 КАС України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 КАС України, відсутні.

Суд першої інстанції, врахувавши вимоги статей 12, 257, 262 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2025 року у справі № 420/767/25.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов