Справа № 335/7435/25
Суддя: Мінаєв М. М.
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/7435/25 2-а/335/136/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

при секретарі - Бойкинюк Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції та поліцейського 2-го взводу 1-ї роти 3-го батальону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Євтушенка Іллі Олександровича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» в електронному виді, в якій позивач просить скасувати постанову від 13.07.2025 серії ЕНА № 5213696 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що оскаржуваною постановою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності з порушенням встановленого законом порядку та безпідставно. Зокрема, поліцейський Євтушенко О.С. зупинив автомобіль під керуванням позивача 13.07.2025 о 15 год. 40 хв. на Прибережній магістралі у м. Запоріжжя, повідомивши, що ним зафіксовано перевищення позивачем дозволеної швидкості руху. Однак постанова про адміністративне правопорушення щодо позивача на місці складена не була, про її зміст позивач повідомлений не був. В подальшому, 14.07.2025 оскаржувану постанову надіслали позивачу рекомендованим листом, який він отримав 18.07.2025. Зі змісту цієї постанови позивач дізнався, що він нібито відмовився від підпису в постанові в графах про роз`яснення прав учасника справи про адміністративне правопорушення та про отримання копії постанови. Щодо самого правопорушення у постанові зазначено, що позивач, керуючи транспортним засобом на ділянці автодороги, де встановлено обмеження швидкості руху 50 км/год, перевищив встановлене обмеження більше ніж на 20 км/год, а саме рухався зі швидкістю 77 км/год. Вимірювання швидкості здійснювалось за допомогою приладу TRUCAM II LTI 20/20 TC 8457. Водій порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною і просить скасувати з таких підстав:

-Рішенням Запорізької міської ради від 18.12.2019 № 68 дозволено швидкість транспортних засобів на Прибережній магістралі у місті Запоріжжя в період з 01 квітня до 01 листопада до 70 км/год, а тому рух позивача зі швидкістю 77 км/год (менше ніж на 20 км/год від дозволеного) не утворював адміністративного правопорушення;

-вимірювання швидкості руху транспортних засобів за допомогою приладу TRUCAM II LTI 20/20 TC 8457 має здійснюватися виключно шляхом його встановлення як стаціонарного приладу, тоді як тримання такого пристрою в руках не може надавати достовірні відомості про швидкість руху; в даному випадку з наданого відповідачем відеозапису навіть видно, що вказаний прилад тремтів в руках поліцейського;

Отже, оскаржена постанова ґрунтується на недостовірних вимірювальних даних щодо швидкості руху автомобіля під керуванням позивача.

Ухвалою від 31.07.2025 позовну заяву було залишено без руху з підстав неподання позивачем клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

05.08.2025 від позивача надійшло таке клопотання з посиланням на те, що оскаржувана постанова на місці розгляду справи та у присутності позивача не складалась, а про її існування він дізнався після отримання копії постанови поштою 18.07.2025, що підтверджується відеозаписом з боді-камер поліцейського, копію якої він отримав 04.08.2025.

Ухвалою від 07.08.2025 клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду було задоволене та відкрито провадження у справі, сторонам був встановлений строк для подання письмових заяв по суті спору та доказів на їх обґрунтування.

08.08.2025 до суду надійшов відзив на позов від Департаменту патрульної поліції з доказами його відправлення іншим учасникам справи, який містить заяву відповідача про розгляд справи без участі його представника.

У відзиві відповідач заперечив проти задоволення позову, пославшись на те, що, оскаржувана постанова була винесена з дотриманням вимог ст. ст. 222, 251, 252, 278-280, 283 КУпАП, оскільки під час розгляду справи поліцейський повідомив позивачу про причину зупинки транспортного засобу, надав для ознайомлення відеодоказ правопорушення у виді перевищення дозволеної швидкості руху, роз`яснив позивачу його права у зв`язку з розглядом справи про адміністративне правопорушення, при цьому позивачем жодних клопотань заявлено не було. Також відповідач зауважив, що можливість використання вимірювального приладу TRUCAM II LTI 20/20 TC 8457 в ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про його повірку, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу, в якій наявна ручка для тримання (копії відповідних документів додано до відзиву на позов). Крім того, відповідач відхилив посилання позивача на Рішення Запорізької міської ради від 18.12.2019 № 68 щодо підвищення дозволеної межі руху на Прибережній магістралі у місті Запоріжжя, оскільки вказане рішення залишилось не реалізованим в частині погодження з УПП в Запорізькій області схеми організації дорожнього руху із встановленням дорожніх знаків та нанесенням дорожньої розмітки, а тому дозволеною швидкістю у м. Запоріжжя залишається 50 км/год.

В судове засідання 18.08.2025 учасники справи не з`явились, подавши заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд перейшов до стадії складання повного тексту рішення, призначивши його оголошення на 10 год. 00 хв. 22.08.2025.

Співвідповідач поліцейський Євтушенко І.О., відзиву на позов не подав, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до такого.

Як випливає з матеріалів справи, 13.07.2025 поліцейський 2-го взводу 1-ї роти 3-го батальону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Євтушенко І.О. виніс Постанову серії ЕНА № 5213696 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За змістом оскаржуваної постанови, на позивача накладено адміністративне стягнення за те, що «Водій керуючи ТЗ де встановлено обмеження швидкості руху 50 км/год, перевищив встановлене обмеження більше ніж як на 20 км/год, а семе рухався зі швидкістю 77 км/год Вимірювання швидкості руху здійснюється за допомогою приладу TRUCAM II LTI 20/20 TC 8457. Чим порушив п.12.4 ПДР Порушення швид. режиму в населених пунктах».

Також у вказаній постанові міститься запис про те, що позивач відмовився від підпису в цій постанові у графах 8 (щодо роз`яснення права учасника справи про адміністративне правопорушення) та 9 (щодо отримання копії постанови).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП (тобто коли протокол про адміністративне правопорушення не складається), копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Як свідчить доданий до матеріалів справи відеозапис з боді-камери поліцейського від 13.07.2025, оскаржувана постанова у справі адміністративне правопорушення відносно позивача на місці розгляду справи та у його присутності складена не була і позивачу не була вручена, позивачу були лише роз`яснені права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та повідомлено, що постанову буде надіслано поштою, після чого поліцейські покинули місце розгляду справи, поїхавши за терміновим викликом. При цьому про зміст постанови позивачу не було повідомлено навіть усно.

Отже, відомості у постанові щодо розгляду справи і винесення постанови у присутності позивача, а також щодо відмови позивача від отримання копії постанови, - не відповідають дійсності.

Також з наведеного випливає, що при винесенні постанови поліцейський не дотримався вимог ст. ст. 279, 285 КУпАП, зазначені у постанові місце та час складання постанови також не відповідають дійсності, а встановити справжні місце та час складення постанови не виявляється можливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як свідчать встановлені під час розгляду факти, оскаржувана постанова була складена не у спосіб, визначений законом, та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Наведені обставини є достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови як такої, що була складена з порушенням встановленого законом порядку.

Крім того, суд бере до уваги й доводи позивача щодо порядку використання вимірювального приладу TRUCAM II LTI 20/20 TC 8457.

Так, при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному Законом "Про Національну поліцію" (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 Закону "Про Національну поліцію" (при цьому наявність в інструкції з експлуатації приладу можливості використання в ручному режимі значення не має саме в силу приписів ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію»). Крім того, контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак " 5.70"), вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону, згідно якої інформація про змонтовану/ розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача щодо презумпції недостовірності показів вимірювального приладу при використанні його не в стаціонарному режимі.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 зробив висновок про те, що сама постанова про адміністративне правопорушення не може розцінюватись як беззаперечний доказ вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, саме відповідач несе тягар доказування правомірності своїх дій та рішень, і саме відповідач не надав жодних доказів законності й обґрунтованості Постанови.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 484,40 грн.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції та поліцейського 2-го взводу 1-ї роти 3-го батальону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Євтушенка Іллі Олександровича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 5213696 від 13.07.2025 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - визнати протиправною та скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили і є остаточним після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Мінаєв