Справа № 337/2537/25
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2025-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН №337/2537/25
Провадження №2а/337/43/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерука І.Г.

з участю секретаря Роман Д.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сиваша А.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лукашенко Є.Ю. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом узагальненими доводами якого зазначено, що 14 травня 2025 року приблизно о 08-30 годині ОСОБА_1 був зупинений невідомими особами у військовій формі на АДРЕСА_1 , ймовірно працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , для перевірки військово-облікових документів, при цьому на вимогу ОСОБА_1 будь-яких документів належності до територіальних центрів комплектування невідомі особи не надали. Під час перевірки наявних у останнього документів ним було пред`явлено ймовірному працівнику територіального центру комплектування паспорт, ксерокопію військового квитка та військово-обліковий документ у застосунку «Резерв+», але співробітник ТЦК наполягав на пред`явленні цього документу лише оригіналу у паперовому вигляді на відповідному бланку, на його зауваження, що обліковий документ в електронному вигляді та у паперовому мають однакову юридичну силу, уваги не звертав. В подальшому ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , де на нього старшим солдатом ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення №433/25 за порушення вимог передбачених ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Під час складання протоколу ОСОБА_1 пояснив, що його військовий квиток в паперовій формі забрали в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а його було направлено на ВЛК. Після проходження ВЛК на вимогу позивача повернути військово-обліковий документ в паперовій формі працівники ТЦК не реагували та продовжували утримувати його, утримують цей документ і по теперішній час. Він неодноразово звертався до ТЦК з вимогою повернути військовий квиток, однак отримував відмову. Про цей факт ним було повідомлено працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 під час складання протоколу, однак будь-якої реакції останній не отримав. При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 перебувають в одному приміщенні на різних поверхах. Після складання протоколу ОСОБА_1 силоміць у супроводі працівників ТЦК був доставлений на проходження ВЛК, після висновків якої в цей же день йому був виданий військово-обліковий документ у паперовому вигляді. Військовий квиток так і не був повернутий позивачу. Також ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього на 17.05.2025 року о 08.00 годині в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . 17 травня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 винесено постанову №433-25п, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 17000 гривень. Під час розгляду постанови ОСОБА_1 не був присутній, копію постанови отримав 24.05.2025 року у поштовому відділенні.

Позивач та його представник вважають Постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставним.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП стало те, що він під час проведення перевірки не мав при собі військово-облікового документу, чим порушив вимоги ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Починаючи з 17 липня 2024 року під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський зобов`язаний здійснювати фото- і відео фіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів.

Перевірка військово-облікових документів позивача проводилась 14.05.2025 року, тобто в період, коли діяла вимога щодо здійснення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів.

Відповідних доказів такої фіксації матеріали справи не містять, в оскаржуваній постанові посилання на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення уповноваженою особою досліджувались докази фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів, також відсутні. Таким чином, рішення відповідача про вчинення ОСОБА_1 протиправного діяння, за яке настає адміністративна відповідальність в частині відсутності при собі військово-облікового документа працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 не доведено належними та допустимими доказами.

Додаток «Резерв+» є тим мобільним додатком, через який формується військово-обліковий документ в електронній формі, а дійсність сформованого військово-облікового документа підтверджується QR-кодом. За таких обставин, пред`явлення мобільного додатку «Резерв+» є виконанням військовозобов`язаним вимог частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

14.05.2025 року під час перевірки наявних у ОСОБА_1 документів ним було пред`явлено ймовірному працівнику територіального центру комплектування паспорт, ксерокопію військового квитка та військово-обліковий документ у застосунку «Резерв+», але співробітник ТЦК наполягав на пред`явленні лише оригіналу військово-облікового документу у паперовому вигляді на відповідному бланку. На зауваження ОСОБА_1 , що обліковий документ в електронному вигляді та у паперовому мають однакову юридичну силу, уваги не звертав взагалі.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки мають доступ до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та мають можливості отримувати необхідні дані з реєстру.

Вказано, що протокол про адміністративне правопорушення №433/25 від 14.05.2025 року було складено посадовою особою, повноваження якої на складання такого документу не підтверджено.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, інкримінованого йому протоколом № 433/25 про вчинення адміністративного правопорушення від 14.05.2025 року, немає.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №433-25п від 17.05.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАп закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2025 року адміністративний позов, прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі призначене судове засідання з викликом сторін.

13.06.2025 року до суду по системі «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позов у якому вказано, що позовні вимоги не визнає, проти позову заперечує повністю. 14 травня 2025 року приблизно о 08 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 , які несли чергування в групі оповіщення, під час проведення перевірки військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) було виявлено, що гр. ОСОБА_1 , 1986 р.н., не мав при собі військово-облікового документа.

ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу. Доставку ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснював начальник СПВП № 1 МРУП ГУНП в Запорізької області майор поліції ОСОБА_4 .

14 квітня 2025 року відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдаток ОСОБА_2 , було складено протокол № 433/25 від 14.05.2025р. про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Повноваження складання протоколу відповідальному виконавцю адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшому солдату ОСОБА_2 надано на підставі наказу № 414 від 31.12.2024р. «Про організацію роботи з ведення проваджень у справах про адміністративні правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2025р.».

В протоколі № 433/25 від 14.05.2025р. було зазначено, що під час проведення перевірки гр. ОСОБА_1 , 1986 р.н., не мав при собі військовообліковий документа.

За фактом відсутності військово-облікового документу був складений Акт про відсутність військово-облікового документу від 14.04.2025р. В поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив «Забрали в Хортицькому ТЦК приблизно в 2023р.», а отже, своїми поясненнями ОСОБА_1 підтвердив, що у нього під час проведення перевірки був відсутній військово-обліковий документ.

Посилання представника позивача у позові, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 з вимогою повернути військовий квиток не мають жодного письмового доказу, який би підтверджував про ці звернення, а також відсутні письмові відмови у видачі ІНФОРМАЦІЯ_3 військового квитка. Звертаємо увагу суду, що військовий квиток знаходився в ІНФОРМАЦІЯ_3 , з інформації наданої ОСОБА_1 у пояснення, з 2023р. по 14.05.2025р. Звернень до ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідей останнього у письмовій формі за цей період у ОСОБА_1 відсутні.

14.05.2025р. при складанні протоколу ОСОБА_1 був присутній особисто та другий примірник протоколу отримав. Про час і дату розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений. Але 17.05.2025 року ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився. Від ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходило ніяких заяв та клопотань щодо перенесення розгляду адміністративної справи на іншу дату та час, у зв`язку з його неможливості з`явитися на розгляд справи.

Посилання на відсутність відеозапису не свідчать про порушення процедури перевірки документів, яке могло б вплинути на правомірність притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 210-1 КУпАП.

Співмірність витрат на правничу допомогу не доведена належними доказами, відсутні підстави для розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу та задоволенні позовних вимог у частині стягнення таких витрат з Відповідача.

Просить суд в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з мотивів викладених у позові, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову з мотивів викладених у відзиві, та вважає що позивач намагається уникнути від відповідальності. Просив у позові відмовити.

Дослідивши надані докази, та обставини якими обґрунтовуються позиції, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період.

Диспозиція вказаної норми є бланкетною та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Спеціальним законом, який визначає, зокрема обов`язки громадян щодо здійснення мобілізації в особливий період, є Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543/зі змінами та доповненнями згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11 квітня 2024 року).

За визначенням абзацу 5 частини першої статті 1 Закону № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває і досі.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105-IX затверджено Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, яким оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і досі.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені у статті 22 Закону №3543, відповідно до частини шостої якої у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10-1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Отже, за змістом частини шостої статті 22 Закону № 3543-XII відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП настає як за відсутність при собі військово-облікового документа, так і при не пред`явленні його за вимогою уповноваженого представника.

Таким чином, громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ в період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану, а його відсутність є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що визначає склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Законодавчий припис про необхідність мати при собі і пред`являти за вимогою військово-обліковий документ покладає на особу обов`язок отримати такий документ.

Частиною десятою статті 1 Закону № 3543 (в редакції, чинній до внесення змін Законом № 3633-IX від 11 квітня 2024 року) було передбачено, що до військово-облікових документів належать: посвідчення призовника, військовий квиток, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» від 16 травня 2024 року № 559 (далі - Порядок № 559) затверджено нову форму військово-облікового документа, який і має таку назву.

Пунктом 2 цієї постанови установлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 559 військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».

Пунктом 2 Порядку № 559 встановлено, що військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

- в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

- у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 559 військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.

Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку.

Відповідно до абзацу другого пункту 82 та пункту 9 Порядку № 559 формування військово-облікового документа в електронній формі для друку може здійснюватися особисто засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або адміністратором центру надання адміністративних послуг засобами Порталу Дія (у разі особистого звернення) за умови уточнення облікових даних.

Військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Додаток «Резерв+» є тим мобільним додатком через який формується військово-обліковий документ в електронній формі, а дійсність сформованого військово-облікового документа підтверджується QR-кодом.

Судом встановлено, що відповідно до Довідки про доставлення (супроводження) громадянина(ки) до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_1 доставлений 14.05.2025 року о 08-30 годин працівником поліції - начальником СПВП№1 МРУП ГУНП в Запорізької обл. майором поліції Сергієнко О.Ж. до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 433/25 від 14.05.2025 року, складеного відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_2 , 14 травня 2025 року приблизно о 08 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_1 під час проведення перевірки військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) було виявлено, що ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документа чим порушив вимоги передбачені ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Протокол підписано позивачем ОСОБА_1 якому роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, а також повідомлено, що розгляд справі відбудеться о 10-00 годин 17.05.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 каб. 21.

Відповідно до акту про відсутність військово - облікового документу від 14.05.2025 року, підтверджено, що ОСОБА_1 під час здійснення перевірки не мав при собі військово облікового документу(військово облікового документу в електронній формі). Даний акт вказаний у якості додатку до протоколу про адміністративне правопорушення № 433/25 від 14.05.2025 року, який підписаний позивачем і в якому присутні пояснення позивача з приводу того, що квиток забрали в Хортицькому ТЦК приблизно в 2023 році.

17.05.2029 року ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 433/25 від 17.05.2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Твердження позивача про те, що протокол про адміністративне правопорушення №433/25 від 14.05.2025 року було складено посадовою особою, повноваження якої на складання такого документу не підтверджено спростовуються наказом № 414 від 31.12.2024р. «Про організацію роботи з ведення проваджень у справах про адміністративні правопорушення у ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2025р.» відповідно до якого уповноваженою особою на складання протоколів про адміністративне правопорушення передбачені ст. 210, 210-1, 211 КУпАП, призначено, у тому числі, відповідального виконавця адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_2 .

Посилання позивача на те, що військовий квиток у нього вилучено ІНФОРМАЦІЯ_3 у 2023 році і він неодноразово звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 з вимогою повернути військовий квиток, на що йому було відмовлено, не підтверджено будь якими доказами.

Посилання позивача щодо наявності у нього на момент перевірки документів військово-облікового документу у застосунку «Резерв+», не підтверджено будь якими доказами, а наданий позивачем військово-обліковий документ № 1 був оформлений ІНФОРМАЦІЯ_4 тільки 14.05.2025 року після проходження позивачем ВЛК.

Наявність у позивача ксерокопії військового квитка і пред`явлення його працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 не свідчить про те, що позивач мав при собі військово-обліковий документ у будь якій формі, який був зобов`язаний пред`явити.

Порушень прав позивача під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оспорюваної постанови судом не встановлено.

Щодо доводів позивача про не здійснення представниками ТЦК та СП фото- та відео фіксації процесу пред`явлення та перевірки документів, суд зазначає наступне.

Так, з 17.07.2024 року у відповідача наявний обов`язок під час перевірки документів здійснювати фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.

До матеріалів справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відеозапису не долучено, і відомості про проведення такого відеозапису відсутні в матеріалах справи.

Разом з тим, у справі, яка розглядається, позивачем не заперечувався факт відсутності при собі військово-облікового документу, який начебто з 2023 року знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_3 , та не пред`явлення його за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім цього, зазначені обставини, підтверджені протоколом про адміністративне правопорушення № 433/25 від 14.05.2025 року.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено факт того, що 14.05.2025 року під час перевірки військово облікових документів він мав при собі військово обліковий документ.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оспорювана постанова, ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлений законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви відсутні.

При цьому суд критично ставиться до твердження позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки доводи позивача спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються та зводяться до намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, що відповідає правій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 та від 14.02.2018 по справі № 536/583/17.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідачем на дотримання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, адже зміст оскаржуваної постанови відображає склад адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити повністю.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Судові витрати суд залишає за позивачем, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 246, 262, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови №433-25п від 17.05.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, стягнення судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Повне найменування або ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 , РНОКПП. НОМЕР_1 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

Суддя: І.Г.Кучерук