Справа № 520/14656/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 р. Справа № 520/14656/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 26.05.25 по справі № 520/14656/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд: визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку його пенсії та її виплати згідно до наданих Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції довідок про грошове забезпечення від 02.06.2023 року за № 348/4.1/12-23, № 349/4.1/12-23 та № 350/4.1/12-23 протиправною; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату перерахованої пенсії згідно до наданих Північно- Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції довідок про грошове забезпечення від 02.06.2023 року за № 348/4.1/12-23, за № 349/4.1/12-23 та № 350/4.1/12-23 з виплатою недоотриманих сум пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до суду звіт про повне виконання судового рішення по цій справі у строк 30 (тридцять) днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу за зловживання процесуальними правами у вигляді стягнення в дохід Державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України штрафу в розмірі 3 прожиткових мінімуму для працездатних осіб, що становить 9084 (девять тисяч вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягувачем визначено Державну судову адміністрацію України, боржником - ОСОБА_1 .

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що ним подано заяву 05.05.2025 про відвід судді Спірідонова М.О. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 справу передано для вирішення питання про відвід головуючого судді. Вказану заяву позивача від 05.05.2025, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 залишено без задоволення. Зазначене, на думку, позивача свідчить про відсутність зловживання ним процесуальними правами, інакше б заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого суддів було залишено без розгляду, або повернуто. Крім того, згідно з вимогами частини 3 статті 45 КАС України вживання у заяві про відвід судді образливих висловів є підставою для залишення судом такої заяви без розгляду або повернення, чого зроблено не було. Таким чином, подання позивачем заяви про відвід судді у розумінні частини 2 ст. 45 КАС України та п. 2 ч. 1 ст. 149 КАС України не є вчиненням ним дій або допущенням бездіяльності з метою перешкоджання судочинству. Вважав безпідставними посилання у спірній ухвалі від 26.05.2025 на висновки Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №9901/23/21, оскільки після встановлення факту зловживання стороною своїми процесуальними правами, колегія суддів залишила позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 року по справі № 520/14656/24 аміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 та її виплаті згідно до наданих Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції довідок про грошове забезпечення від 02.06.2023 року за № 348/4.1/12-23, № 349/4.1/12-23 та № 350/4.1/12-23.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії згідно до наданих Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції довідок про грошове забезпечення від 02.06.2023 року за № 348/4.1/12-23, за № 349/4.1/12-23 та № 350/4.1/12-23, з виплатою недоотриманих сум пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025 року по справі № 520/14656/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 по справі № 520/14656/24 - в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано.

Прийнято в цій частині постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсії відповідно до довідок Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 02.06.2023 за № 348/4.1/12-23, за № 349/4.1/12-23 та за № 350/4.1/12-23 без обмеження пенсії будь-яким максимальним розміром з 01.02.2021.

У задоволенні вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до суду звіт про повне виконання судового рішення по цій справі у строк 30 (тридцять) днів з дня набрання цим рішенням законної сили відмовлено.

06 лютого 2025 року Харківським окружним адміністративним судом позивачу видано виконавчий лист, на виконання постанови ДААС від 20.01.2025 року по даній справі, щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсії відповідно до довідок Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 02.06.2023 за № 348/4.1/12-23, за № 349/4.1/12-23 та за № 350/4.1/12-23 без обмеження пенсії будь-яким максимальним розміром з 01.02.2021.

10 лютого 2025 року до суду від позивача надійшла заява про визнання протиправними дій відповідача при виконанні рішення суду по справі №520/14656/24, в якій просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у не здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 та з 01.02.2022 років згідно довідок Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції за № 348/4.1/12-23 та 349/4.1/12-23 при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 року по справі № 520/14656/24 протиправною;

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2024 по 19.03.2025 на підставі довідки Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції за № 350/4.1/12-23 при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 року по справі № 520/14656/24 протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до Харківського окружного адміністративного суду детальний розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2021-2024 років по теперішній час та із загальним розміром заборгованості з виплати пенсії на виконання зазначеного рішення суду по цій справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 року по справі № 520/14656/24 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при виконанні рішення суду по справі № 520/14656/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 року апеляційну скаргу позивача на ухвалу ХОАС від 19.02.2025 задоволено. Ухвалу від 19.02.2025 скасовано. Справу направлено до ХОАС для продовження розгляду.

05 травня 2025 року до Харківського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про відвід головуючому судді, оскільки на думку позивача, в діях головуючого судді наявні обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості цього судді, а саме через значну кількість скасованих Другим апеляційним адміністративним судом процесуальних рішень, винесених суддею Спірідоновим М.О., у справах, в яких позивачем є ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що суддя є "юридичний дебіл".

Постановляючи ухвалу про застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, суд першої інстанції зазначив, що зазначені дії позивача можна кваліфікувати як зловживання процесуальними правами на підставі ст.45 КАС України.

Колегія суддів частково погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Принцип неприпустимості зловживання процесуальними правами ґрунтується насамперед на положеннях ч.1 ст.68 Конституції України, згідно з якою кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами закріплена у ст.45 КАС України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Кодексом адміністративного судочинства України не визначено поняття зловживання процесуальними правами в адміністративному судочинстві. Однак зазначається, що учасники справи маюсь добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`яки (ч. 2 ст 44 КАС).

Тому, використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадами (принципами) адміністративного судочинства, а також його завданню (ст.2 КАС України). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС України.

Про заборону зловживання процесуальними правами йдеться і в нормах міжнародних актів, і в рішеннях Європейського суду з прав людини. У ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" регламентується, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 є живим інструментом, який комплексно застосовується під час захисту прав свобод та інтересів людини. Конвенційне положення ст. 17 окреслює заборону зловживання правами. Відповідно до ст. 46 Конвенції суди при розгляді адміністративних справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ.

Між тим, добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Статтею 45 КАС України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Верховний Суд в постанові від 22.10.2020 по справі №320/7/19 зазначив, що під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду. Ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на затягування розгляду справи, створення перешкод іншим учасникам процесу.

Отже, під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду.

Слід враховувати, що наведений у частині 2 статті 45 КАС України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер. При цьому, вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.

Подібна за змістом правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 09.11.2021 у справі № 826/9751/14.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19 дійшла висновку, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників. Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадами (принципами) адміністративного судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС.

У постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.

Враховуючи зазначені вище позиції Великої Палати Верховного Суду колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наведені позивачем формулювання вказують на зловживання ним процесуальними правами.

Відповідно до ч.4 ст.45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У відповідності до ст. 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Одним із заходів процесуального примусу є штраф (п.5 ч.1 ст. 145 КАС України).

Пунктом 2 частини 1 статті 149 КАС України встановлено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України (ч.5 ст. 149 КАС України).

Отже, з урахуванням вищевикладеного, з метою уникнення дискредитації суду та суддів учасники процесу повинні утримуватися від дій, які виражають неповагу до суду чи судді, а також добросовісно користуватись визначеними законом правами.

Колегія суддів зазначає, що учасник судового процесу має користуватися процесуальними правами саме з метою виконання завдання адміністративного судочинства, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо ж такий учасник здійснює певну процесуальну дію не із цією метою, а для досягнення інших цілей (образити, принизити суд, його суддів, виявити до них і до їхніх дій власні негативні емоції тощо), він виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним.

У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасник судового процесу має ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, суду та конкретних суддів. Суд не має толерувати використання у процесуальних заявах образливих, глумливих і лайливих слів чи символів, використаних зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, суду (суддям). Такі слова і символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.

Наявність зазначених слів або символів є достатньою для того, щоб суд застосував наслідки, передбачені частиною четвертою статті 45 КАС України.

Таким чином, оскільки позивач під час подання заяв про відвід головуючого суддів у справі явно зловживав процесуальними правами, допускаючи нецензурну лексику, образливі і лайливі слова, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про застосування до нього заходів, визначених КАСУ, відповідно керуючись положеннями статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України, цілком правомірно застосував до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, що підлягає стягненню в дохід Державного бюджету.

Водночас, враховуючи той факт, що позивач є пенсіонером та має інвалідність 2 групи, застосування максимальної величини штрафу передбаченого положеннями п. 2 ч. 1 ст. 149 КАСУ є надмірним тягарем для позивача, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення розміру штрафу до 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стосовно посилань апелянта на те, що судом першої інстанції не залишено без розгляду, або не повернуто його заяву про відвід, є свідченням недопущення позивачем зловживання своїми правами, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до приписів ч. 3 ст. 45 КАС України суд має право, проте в нього не виникає обов`язку щодо залишення без розгляду, або повернення відповідної скарги, заяви, клопотання.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Отже, враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни розміру штрафу, що підлягає стягнення з позивача.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 по справі № 520/14656/24 - змінити в частині розміру штрафу та викласти абзац перший резолютивної частини ухвали від 26.05.2025 в такій редакції:

"Застосувати до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) заходи процесуального примусу за зловживання процесуальними правами у вигляді стягнення в дохід Державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України (м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) штрафу в розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень) грн.".

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.А. Калиновський В.Б. Русанова