Справа № 148/2327/24
Суддя: Антонюк В. В.
Дата ухвалення: 2025-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/2327/24
Провадження № 2-а/127/87/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В. В.,

за участі: секретаря Бойчук Я. П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Богачук І. Ю.,

представника відповідача Самохвалової К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вінниця, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області із позовом до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.09.2024 року начальником відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Маланським С. М., відносно ОСОБА_1 винесена постанова №06/041 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 77 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафy в розмірі 15 300,00 грн.

Позивач зазначає, що зі змісту постанови №06/041 вбачається, що у вересні 2024 року ОСОБА_1 порушив вимоги пожежної безпеки в лісах, здійснюючи розробку ділянки рубки головного користування у кварталі 4 виділ 15,1, площею 4,4 га, в межах Орлівського лісництва філії Тульчинського ЛМГ ДП «Ліси України», не врахував норм щодо заборони спалювання порубкових рештків передбачених в лісорубному квитку BI0043 від 25.01.2024 року, та допустив спалювання порубкових рештків на території Тульчинського району Вінницької області, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, ст. 77 КУпАП.

Проте, дані твердження не відповідають дійсності, позивача не було на місці події, він прибув згодом, оскільки йому зателефонували знайомі, які там знаходились і були свідками даного інциденту безпосередньо. Крім того, позивач зазначає, що не відповідає дійсності і той факт, що він здійснює зазначену розробку ділянки рубки головного корисистування на підставі договірних відносин. Факт спалювання порубкових рештків не пов`язаний із його діяльністю, на підтвердження чого до позовної заяви надав відповідні документи, а саме: копію договору №160 про надання лісозаготівельних послуг рубки головного користування від 07.03.2024 року; копію акту приймання-передачі лісосітки; копію сортиментної структури лісосітки; копію карти технологічного процесу розроблення лісосітки; копію технічного завдання та природоохоронних вимог; акт готовності лісосітки до розроблення та зазначив, що жоден із зазначених документів не стосується позивача, а наявні свідки події не були допитані.

Оскаржувана постанова не містить жодних належних доказів порушення позивачем ч. 1 ст. 77 КУпАП. Візуальне спостереження без фіксації відео- або фотоматеріалами не може слугувати доказом.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Маланського С. М. за №06/041 від 30.09.2024 року про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1. ст. 77 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 у виді штрафу у сумі 15 300,00 грн. Крім того, просив стягнути із відповідача на його користь понесені судові витрати.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21.10.2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову зазначаючи, що під час рейдової перевірки 25.09.2024 року інспекторами було виявлено факт спалювання порубкових решток на ділянці Орлівського лісництва, яка перебувала в розробці ФОП « ОСОБА_2 ». Позивач підтвердив свою відповідальність за виконання робіт, що зафіксовано у протоколі від 25.09.2024 року № 015480 та підтверджено його підписом. На підставі зазначеного протоколу 30.09.2024 року винесено постанову № 06/041, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 77 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 15 300,00 грн. Відповідач вважає цю постанову законною, обґрунтованою та винесеною з дотриманням вимог КУпАП.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.01.2025 року справу передано до Вінницького окружного адміністративного суду за підсудністю.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.03.2025 року справу передано до Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025, голову4ючим суддею у справі визначено суддю Антонюка В. В.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2025 року дану справу прийнято до свого провадження.

Позивач та його представник - адвокат Богачук І. Ю., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали за обставин, викладених у позовній заяві, просили суд їх задоволити. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Представник відповідача Самохвалова К. В., в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, зазначивши їх необґрунтованість. Вона підкреслила, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена у відповідності до вимог чинного законодавства на підставі наявних матеріалів справи та містить достатні докази, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем. На думку представника відповідача, підстав для скасування постанови та закриття провадження немає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він працює вальщиком лісу у сина позивача ОСОБА_4 . Вони розробляли ділянку, на якій були купи гілля, що заважали проїзду трактора для вивезення продукції. Свідок повідомив, що погодив із майстром ОСОБА_5 можливість спалити гілля, отримав дозвіл і здійснив підпал. Коли приїхали інспектори, вони викликали позивача, вважаючи це правильним.

Свідок ОСОБА_6 , повідомив суду, що інспектор з ОНПС ДЕІ у Вінницькій області, побачив дим та під`їхав на місце. Лісник стверджував, що нічого горіти не могло, після чого викликали майстра лісу, який повідомив, що ділянку розробляє «Піщанський», і його викликали. ОСОБА_1 приїхав та заявив, що він головний і несе відповідальність. Інспектори не були повідомлені, що ділянку розробляв ОСОБА_7 . Свідок зазначив, що був присутній при складанні протоколу, і відповідальною особою за все, що там спалювалося, назвав себе ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що приїхала бригада ОСОБА_9 , яка розробляла ділянку і запалила хмиз. Коли приїхали інспектори, вони склали протокол. Спалювання відбувалося на ділянці бригади ОСОБА_9 , дозвіл на розробку ділянки був виданий на ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що приїхав на ділянку, коли там перебували лісничий та інспектора. Дозвіл на розробку ділянки був виданий на ОСОБА_10 , він дзвонив і ОСОБА_4 , і ОСОБА_11 , приїхав ОСОБА_12 . Спалювання було заборонене, працівники спалювали рештки, дозволу на спалювання він не надавав. Хто підпалив хмиззя, йому невідомо.

Заслухавши позиції сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 25.09.2024 року інспекторами Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Маланським С.М. та Лісовим Д. О. під час рейдової перевірки виявлено факт спалювання порубкових решток у лісовому масиві Орлівського лісництва Тульчинського ЛМГ ДП «Ліси України». Було встановлено факт підвищеної пожежної небезпеки та необхідність з`ясування обставин події, після чого, 25.09.2024 року начальником відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області старшим державним інспектором Маланським С. М. складено протокол про адміністративне правопорушення № 015480 відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній о 16.45 год. 25.09.2024 року порушив вимоги пожежної безпеки в лісах, а саме: ОСОБА_1 , здійснюючи розробку ділянки рубкии головного користування у кварталі 4 відділ 15,1, площею 4,4 га, в межах Орлівського лісництва філії Тульчинського ЛМГ ДП «Ліси України», не врахував норм щодо заборони спалювання порубкових рештків передбачених в лісорубному квитку BI0043 від 25.01.2024 року, та допустив спалювання порубкових рештків на території Тульчинського району Вінницької області, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, ст. 77 КУпАП. Зазначену розробку ділянки рубки головного користування, здійснює на підставі договірних відносин.

В подальшому, 30.09.2024 року начальником відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області старшим державним інспектором Маланським С. М. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 .

За твердженням відповідача - позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 77 КУпАП та ст. 105 Лісового кодексу України.

З постанови №06/041 від 30.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог пожежної безпеки під час розробки ділянки рубки головного користування у кварталі 4, виділ 15,1 Орлівського лісництва філії Тульчинського ЛМГ ДП «Ліси України», де було допущено спалювання порубкових решток всупереч умовам лісорубного квитка BI0043, чим вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 77 КУпАП. На підставі чого начальником відділу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Маланським С. М. винесено постанову про накладення на позивача штрафу в сумі 15 300,00 грн., яку останній просить визнати протиправною та скасувати.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували безпосередню участь позивача у порушенні. Саме по собі візуальне спостереження без фото - чи відеофіксації не може вважатися достатнім доказом у розумінні ст. 251 КУпАП. Відтак твердження про причетність позивача до спалювання порубкових решток не знайшли підтвердження у наданих доказах.

Крім того, невірно вказано підстави проведення робіт на ділянці та договірні відносини позивача, надані документи щодо розробки ділянки рубки головного користування, не мають відношення до позивача та підтверджують діяльність інших осіб.

Також, допитані у судовому засіданні свідки надали пояснення, які підтверджують, що безпосередньо підпал здійснювали інші особи, зокрема:

- свідок ОСОБА_3 пояснив, що підпал проводився за погодженням із майстром ОСОБА_5 і він отримав дозвіл на спалювання гілля, а позивач прибув лише після виклику інспекторами;

- свідок ОСОБА_6 підтвердив, що інспектори приїхали на місце, побачивши дим, і що безпосередньо відповідальною особою за спалювання позивач не був призначений;

- свідок ОСОБА_8 зазначив, що спалювання відбувалося на ділянці бригади сина позивача ОСОБА_10 , і дозвіл на розробку був виданий саме на ОСОБА_10 ;

- свідок ОСОБА_5 підтвердив, що спалювання решток проводилося без його дозволу, а позивач прибув на місце вже після того, як були здійснені всі дії.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 1 ст. 77 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення вимог пожежної безпеки в лісах яка тягне за собою накладення штрафу на громадян від дев`яноста до двохсот сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот сімдесяти до дев`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, обов`язковою умовою є спалення рослинності без відповідного дозволу.

Відповідно до ст. ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу відповідач, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 77 КУпАП, не з`ясував чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, не зібрав доказів щодо підтвердження вини позивача у вчиненні правопорушення, адже обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суб`єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача, адже в оскаржуваній постанові попри доводи позивача його визнано винним у вчиненні даного порушення.

Враховуючи наведене, суд виходить з того, що дії начальника державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області старшого державного інспектора Маланського С. М., щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідають фактичним обставинам справи та вчинені з порушенням норм процесуального законодавства. Постановою не було належним чином встановлено, хто безпосередньо вчинив порушення, а надані документи як докази не стосуються позивача.

Отже, суд вважає, що у постанові помилково визначено участь позивача у розробці ділянки та порушенні вимог пожежної безпеки, у зв`язку з чим підстави для його адміністративної відповідальності відсутні.

Таким чином, суд вважає, що постанова про адміністративне правопорушення № 06/041 від 30.09.2024 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положенням частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягає стягненню з Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 605,60 грн, а також витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн., що підтверджуються наданими доказами.

Керуючись ст. ст. 2-10, 72-77, 241-244, 246, 286, 297 КАС України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №06/041 від 30 вересня 2024 року, винесену начальником відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу - старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Маланського Сергія Миколайовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 77 КУпАП у виді штрафу в розмірі 15 300, 00 грн., а справу закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн., та 5 000 (п`ять тисяч) грн. витрат по сплаті за надання правової допомоги .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 18.08.2025 р.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, , адреса місця знаходження: м. Вінниця, вул. 600-річчя,19.

Суддя: