Справа № 714/1249/25
Суддя: Костишин Н. Я.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/714/46/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2025 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі головуючого-судді Костишин Н.Я., секретар судового засідання Ротар М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов представника ОСОБА_1 Логінової М.Д. до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому представник позивача просила: визнати протиправною та скасувати постанову №498 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 13.02.2025 р. щодо ОСОБА_1 , складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн; закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що за змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації не уточнив свої облікові дані. Своїми протиправними діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 підпункту 10-1 пункту 1 Додатку 2 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМ України від 30.12.2022 р. №1487, що призвело до порушення правил військового обліку, вчиненого в особливий період, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. Сторона позивача вважає цю постанову протиправною, а наведені в ній обставини такими, що не відповідають дійсності. Позивач ОСОБА_1 не є військовозобов`язаним. Згідно п.32 військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 14 січня 1995 р. був виключений з військового обліку по гр.І ст.93а. Відповідно, на позивача не може бути покладений обов`язок щодо уточнення облікових даних.

Ухвалою суду від 13.08.2025 р. було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача С.Ячнецький у відзиві на позов просив відмовити в задоволенні позову через його безпідставність. Оскаржувану постанову винесено у відповідності до вимог законодавства. Позивач не з`являвся до ТЦК та СП, персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста вчасно не уточнив. Такі дії (бездіяльність) призвели до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. Тобто позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. В подальшому, його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що згідно з військовим квитком серії НОМЕР_1 (п.32) ОСОБА_1 призовною (лікарською) комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний 14 січня 1995 р. непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по гр.І ст.93а (а.с.8-10).

13 лютого 2025 р. начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 виніс постанову №498 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. (а.с.12).

Відповідно до змісту вказаної постанови, встановлено, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації (Указ Президента України №272/024 від 06.05.2024 р.), затведженим ВР України (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №3685-ІХ від 08.05.2024 р.) не уточнив свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Своїми протиправними діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 підпункту 10-1 пункту 1 Додатку 2 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМ України від 30.12.2022 р. №1487, що призвело до порушення правил військового обліку, вчиненого в особливий період, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

За змістом ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 210 КУпАП настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період і тягне накладення штрафу у розмірі від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211(крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 р., дію якого наразі не скасовано.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про оборону України», захист Вітчизни, незалежності татериторіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

За змістом ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно з абз.4 п.1 ч.2 Розділу ІІ «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (№3633-ІХ) громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Суд, проаналізувавши положення статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» зазначає, що особа втрачає статус військовозобов`язаного у тому випадку, коли ця особа виключена з військового обліку. Однією з підстав виключення з військового обліку, відповідно до п.п.3 ч.6 зазначеної вище статті, є визнання особи непридатною до військової служби.

Відповідно до описаного вище військового квитка серії НОМЕР_1 позивач визнаний не придатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що свідчить про втрату позивачем статусу військовозобов`язаної особи.

Будь яких доказів про перебування на військовому обліку позивача відповідач не надав та не спростував факт виключення позивача з військового обліку, що дає суду підстави вважати, що позивач не є військовозобов`язаною особою. А тому й не мав обов`язку у передбачений законодавством термін оновлювати свої військово-облікові дані.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Отже, з наявних у справі доказів, суд не вбачає підстав для притягнення до адміністративної відповідальності позивача за не уточнення його персональних даних, оскільки відсутній суб`єкт (військовозобов`язаний) правопорушення, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідноз ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справахщодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що маютьзначення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд звертає увагу на те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Належить також зазначити, що Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої воно винесено. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що перебувають в нерівному становищі щодо суб`єкта владних повноважень.

Крім того, в п.30 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У цій справі суд вбачає порушення приписів п.3, 5 ч.2 ст.2 КАС України, тобто порушені принципи добросовісності та розсудливості, оскільки владна посадова особа, під час розгляду справи не перевірила та не надала належної оцінки доводам (та наявним у позивача доказам) щодо його виключення з військового обліку, що призвело до порушення принципу, викладеному у ч.2 ст.19 Конституції України.

Відтак, суд доходить висновку, що відповідач з порушеннями розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо позивача та за результатом такого розгляду прийняв незаконну постанову №498 від 13.02.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення слід задовольнити.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн.

За змістом ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються зарахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено, суд, відповідно до ст.139 КАС України, стягує на користь позивача суму сплаченого судового збору у 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.6, 7, 9, 11, 44, 73-78, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову №498 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 13.02.2025 р., що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складене та підписане 20 серпня 2025 р.

Суддя