Справа № 160/3475/25
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/3475/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року (суддя Рябчук О.С.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області «Про відмову у призначенні пенсії» № 78 від 10.01.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити з 06.01.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зарахуванням до Списку №2 періоди роботи та навчання: з 01.09.1989 по 18.06.1992 ( 2 роки 9 місяців 18 днів) в Середньому профтехучилищі №31 м.Кривого Рогу за професією машиніст крана металургійного виробництва, у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»: з 01.07.1992 по 28.10.1992 -машиністом крана металургійного виробництва, з 16.01.1997 по 15.01.2003 - ізолювальником на термоізоляції, з 16.01.2003 по 05.02.2012 - ізолювальником на термоізоляції, з 06.02.2012 по 03.01.2013 - ізолювальником на термоізоляції, з 05.01.2013 по 08.01.2013 - ізолювальником на термоізоляції, з 14.01.2013 по 18.01.2013 - ізолювальником на термоізоляції, з 24.01.2013 по 12.01.2014 - ізолювальником на термоізоляції, з 23.01.2014 по 13.04.2014 - ізолювальником на термоізоляції, з 14.04.2014 по 31.03.2015 - ізолювальником на термоізоляції, з 11.04.2015 по 07.06.2015 - ізолювальником на термоізоляції, з 08.06.2015 по 11.08.2015 - ізолювальником на термоізоляції, з 13.08.2015 по 03.12.2015 - ізолювальником на термоізоляції, у ЗАТ «Укрметалургремонт»: з 12.03.1993 по 01.11.1995 (2 роки 7 місяців 21 день ) - ізолювальником на термоізоляції, з 01.11.1995 по 01.11.1996 ( 1 рік 1 день) - покрівельником по рулонним покрівлям третього розряду, з 01.11.1996 по 31.12.1996 ( 2 місяці) - ізолювальником на термоізоляції;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити призначену з 06.01.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що маючи необхідний пільговий стаж роботи по Списку № 2 звернулась до пенсійного фонду з заявою від 06.01.2025 про призначення пенсії за віком за Списком № 2, відповідно ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте після розгляду її заяви Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 78 від 10.01.2025. Не погоджуючись з наданою відмовою та вважаючи, що рішення суперечить Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач звернулась з цим позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частковою

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області «Про відмову у призначенні пенсії» № 78 від 10.01.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити з 06.01.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зарахуванням до Списку №2 періоди роботи та навчання:

1) з 01.09.1989 по 18.06.1992 ( 2 роки 9 місяців 18 днів) в Середньому профтехучилищі №31 м.Кривого Рогу за професією машиніст крана металургійного виробництва;

2) у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»: з 01.07.1992 по 28.10.1992 -машиністом крана металургійного виробництва, з 16.01.1997 по 15.01.2003- ізолювальником на термоізоляції, з 16.01.2003 по 05.02.2012 - ізолювальником на термоізоляції, з 06.02.2012 по 03.01.2013 - ізолювальником на термоізоляції, з 05.01.2013 по 08.01.2013 - ізолювальником на термоізоляції, з 14.01.2013 по 18.01.2013 - ізолювальником на термоізоляції, з 24.01.2013 по 12.01.2014 - ізолювальником на термоізоляції, з 23.01.2014 по 13.04.2014 - ізолювальником на термоізоляції, з 14.04.2014 по 31.03.2015 - ізолювальником на термоізоляції, з 11.04.2015 по 07.06.2015 - ізолювальником на термоізоляції, з 08.06.2015 по 11.08.2015 - ізолювальником на термоізоляції, з 13.08.2015 по 03.12.2015 - ізолювальником на термоізоляції,

3) у ЗАТ «Укрметалургремонт»: з 12.03.1993 по 01.11.1995 (2 роки 7 місяців 21 день) - ізолювальником на термоізоляції, з 01.11.1995 по 01.11.1996 ( 1 рік 1 день) - покрівельником по рулонним покрівлям третього розряду, з 01.11.1996 по 31.12.1996 ( 2 місяці) - ізолювальником на термоізоляції.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржником зазначено, що судом першої інстанції не враховано те, що до пільгового стажу не враховано періоди роботи згідно довідки від 23.12.2024 №55-2015 з 01.07.1992 по 28.10.1992, з 16.01.1997 по 03.12.2015, оскільки довідка не засвідчена підписами керівника, головного бухгалтері та начальника відділу кадрів, довіреності на право підписів документів іншими посадовими особами до матеріалів електронної пенсійної справи не долучені. Крім того, не враховано до Списку №2 період роботи в Запорізькому спеціалізованому управлінні №2 спец «Укрметалургремонт» з 12.03.1993 по 31.12.1996, оскільки відсутнє рішення Комісії з питань підтвердження стажу робота на посадах, шо дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась 06.01.2025 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком по Списку № 2, відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заяву було направлено за принципом екстериторіальності та 10.01.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення № 78 про відмову у призначенні пенсії, яким наведено наступний розрахунок стажу позивача:

«Страховий стаж особи становить 26 років 02 місяці 16 днів. Пільговий стаж особи відсутній. Результати розгляду документів, доданих до заяви: До страхового стажу зараховано всі періоди роботи. До пільгового стажу не враховано періоди роботи згідно довідки від 23.12.2024 №55- 2015 з 01.07.1992 по 28.10.1992, з 16.01.1997 у по 03.12.2015, оскільки довідка не засвідчена підписами керівника, головного бухгалтера та начальника відділу кадрів, довіреності на право підписів документів іншими посадовими особами до матеріалів електронної пенсійної справи не долучені.

Не враховано до Списку №2 період роботи в Запорізькому спеціалізованому управлінні №2 спец тресту «Укрметалургремонт» з 12.03.1993 по 31.12.1996, оскільки відсутнє рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на даний час відсутнє».

Не погоджуючись з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивач звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі- Закон № 1058).

Відповідно до ст.1 Закону № 1058-ІУ страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До набрання чинності Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, у тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон №1788-XII).

Відповідно до частини першої статті 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі статтею 1 Закону №1788-XII, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років (стаття 12 згаданого Закону).

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції згідно із Законом від 02.03.2015 №213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Аналогічно, згідно з підпунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 було затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі персоніфікований облік), є трудова книжка.

Згідно з п. 2 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Окрім того, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 червня 2022 року у справі №383/102/14-а.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 25.04.2019 у справі №593/283/17.

У спірному рішенні пенсійним фондом зазначено, що до пільгового стажу не враховано періоди роботи згідно довідки від 23.12.2024 №55- 2015 з 01.07.1992 по 28.10.1992 року, з 16.01.1997 року по 03.12.2015 року, оскільки довідка не засвідчена підписами керівника, головного бухгалтера та начальника відділу кадрів, довіреності на право підписів документів іншими посадовими особами до матеріалів електронної пенсійної справи не долучені. Не враховано до Списку №2 період роботи в Запорізькому спеціалізованому управлінні №2 спец тресту «Укрметалургремонт» з 12.03.1993 по 31.12.1996, оскільки відсутнє рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що трудоваї книжка серії НОМЕР_2 від 30.06.1992 містить наступні записи щодо пільгових періодів роботи:

-01.09.1989 18.06.1994 навчання в СПТУ № 31 м. Кривого Рогу. Диплом № 621395 від 18.06.1992;

-Криворізький металургійний комбінат;

-01.07.1992 прийнята в конверторний цех № 1 машиністом крана металургійного виробництва 3 розряду (шихтове відділення). Розп. №31 від 01.07.1992;

-28.10.1992 звільнена за ініциативою робітника по ст. 38 КЗпП України. Розп. № 7 від 30.10.1992;

-Металургійний комбінат « Криворіжсталь»;

-Запорізьке спеціалізоване управління № 2 спецтресту «Укрметалургремонт»;

-12.03.1993 прийнята на Криворізьку дульницю № 5 ізолювальником на термоізолюванні 1 розряду. Наказ № 5 від 12.03.1993;

-01.12.1993 присвоєно 2 розряд ізолювальника по термоізолюванню. Наказ № 108 від 25.11.1993;

-30.08.1994 управління перейменоване в акціонерне товариство закритого типу «Металургремонт 2»;

-02.12.1994 присвоєно 3 розряд ізолювальника термоізоляції. Наказ № 119 від 02.12.1994;

-06.06.1995 звільнена по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Наказ № 14 від 06.06.1995;

-запис № 8 вважати недійсним, продовжила працювати;

-01.11.1995 присвоєно другу суміжну професію кровельник по рулонним покрівлям третього розряду. Наказ № 110 від 31.10.1995;

-01.11.1996 присвоєно 4 розряд ізолювальника по термоізоляції. Наказ № 64 від 31.10.1996;

-31.12.1996 звільнена по ст. 36 КЗпП України. Наказ від 31.12.1996;

-Криворізький державний гірничо металургійний комбінат «Криворіжсталь»;

-16.01.1997 прийнята по переводу в ремонтно будівельний цех ізолювальником на термоізолюванні 4 розряду. Розп. № 22 від 15.01.1997;

-01.03.1999 присвоєно 5 розряд ізолювальника на термоізолюванні в РСЦ, Розп. 107 від 18.02.1999;

-Криворізький державний гірничо металургійний комбінат «Криворіжсталь» перетворено з 08.04.2004 на Відкрите акціонерне товариство «Криворізький гірничо металургійний комбінат «Криворіжсталь». Наказ Міністерства промислової політики України № 166 від 07.04.2004;

-Відкрите акціонерне товариство «Криворізький гірничо металургійний комбінат «Криворіжсталь» перетворено з 12.01.2006 на Відкрите акціонерне товариство «Міттал Стіл Кривий Ріг». Рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Криворіжсталь» № 2 від 12.01.2005;

-Відкрите акціонерне товариство «Міттал Стіл Кривий Ріг» перетворено з 14.06.2007 на «Відкрите акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг». Рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг» № 4 від 14.06.2007;

-Відкрите акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» перетворено з 26.04.2011 на Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг». Рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ( протокол № 10 від 21.04.2011;

-05.02.2012 переведена в МОЦ ізолювальником на термоізоляції 5 розряду. Наказ № 1409 від 18.10.2011;

-14.04.2014 на базі дільниці «Термоізоляція та сантехнічні роботи» МРЦ створено дільницю «технологія та термоізоляція» МРЦ. Р. 57 від 04.04.2014;

-08.05.2015 за рахунок чисельності дільниці по ремонту термоізоляції ( технології та термоізоляції) МРЦ створено дільницю № 2 по ремонту термоізоляції ( технологія і термоізоляція) дільниці М9Ц в ремонтному виробництві. Розп. № 108 від 06.05.2015;

-звільнена за згодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України. Розп. № 17 від 03.12.2015.

Таким чином, трудова книжка, зокрема, в частині записів про роботу в спірні періоди, є належним доказом роботи позивачки на вказаній посаді і у наведений період часу, а отже юридичний факт роботи позивачки протягом вказаного періоду часу є підтвердженим належними та допустимими доказами.

Крім того, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за вих. №55- 2015 від 23.12.2024 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підтверджується, що позивачка працювала:

повний робочий день працювала ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Конвертерний цех №1, виробництво сталі

з 01.07.1992 по 28.10.1992 - машиністом крана металургійного виробництва, що передбачено: список № 2, розділ III, підрозділ 2а, позиція 2040200а-13792 Згідно зі Списками, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10.

Ремонтно-будівельний цех, виробництво; будівництво з 16.01.1997 по 15.01.2003 - ізолювальником на термоізоляції, що передбачено: список №2, розділ XXVII, підрозділ а, позиція 2290000а- 12531

Згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

з 16.01.2003 по 05.02.2012 - ізолювальником на термоізоляції, що передбачено: список №2, розділ XXVII, підрозділ а, позиція 27а Згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Монтажно-ремонтний цех, виробництво: будівництво з 06.02.2012 по 03.01.2013- ізолювальником на термоізоляції, що передбачено: список №2, розділ XXVII, підрозділ а, позиція 27а Згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

з 05.01.2013 по 08.01.2013 - ізолювальником на термоізоляції, що передбачено: список №2, розділ XXVII, підрозділ а, позиція 27а Згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

з 14.01.2013 по 18.01.2013 - ізолювальником на термоізоляції, що передбачено: список №2, розділ XXVII, підрозділ а, позиція 27а Згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

з 24.01.2013 по 12.01.2014- ізолювальником на термоізоляції, що передбачено: список №2, розділ XXVII, підрозділ а, позиція 27а Згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. №36

з 23.01.2014 по 13.04.2014 - ізолювальником на термоізоляції, що передбачено; список №2, розділ XXVII, підрозділ а, позиція 27а Згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36

з 14.04.2014 по 31,03.2015 - ізолювальником на термоізоляції, що передбачено: список №2, розділ XXVII, підрозділ а, позиція 27а Згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. №36

з 11.04.2015 по 07.06.2015 - ізолювальником на термоізоляції, що передбачено: список №2, розділ XXVII, підрозділ а, позиція 27а Згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36

Ремонтне виробництво (монтажно-ремонтньїй цехї. виробництво: будівництво з 08.06.2015 по 11.08.2015 - ізолювальником на термоізоляції, що затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36

з 13.08.2015 по 03.12.2015 - ізолювальником на термоізоляції, що передбачено: список №2, розділ XXVII, підрозділ а, позиція 27а Згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. №36

Всього за вищевказані періоди відпрацьовано: за списком № 2 - 19 років 1 місяць 13 днів.

Підтверджено атестацією робочих місць: наказ № 525 від 09.12.1994 , наказ № 417 від 20.03.2000 , наказ № 300 від 18.04.2005 , наказ № 349 від 02.04.2010, наказ № 347 від 30.03.2015.

Також, виданою архівним Управлінням Запорізької міської ради 11.12.2024, вих.№04-21/С-156/9, Архівним витягом з Архівного Управлінням Запорізької міської ради від 11.12.2024, вих.№04-21/С- 156/7, архівною довідкою з Архівного Управління Запорізької міської ради від 11.12.2024, вих.№04-21/С-156/5, архівною довідкою з Архівного Управління Запорізької міської ради від 11.12.2024, вих.№04-21/С-156/6, Наказом №3 ЗАТ «Металургремонт 2» від 24.01.1995 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права на пільгове пенсійне забезпечення» (документ виданий 11.12.2024, вих.№04-21/С-156/8 Архівним Управлінням Запорізької міської ради підтверджується, що у шкідливих умовах, які передбачають пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 Позивач працювала у ЗАТ «Укрметалургремонт»: з 12.03.1993 по 01.11.1995 (2 роки 7 місяців 21 день ) - ізолювальником на термоізоляції; з 01.11.1995 по 01.11.1996 ( 1 рік 1 день) - покрівельником по рулонним покрівлям третього розряду; з 01.11.1996 по 31.12.1996 (2 місяці) - ізолювальником на термоізоляції.

Колегія суддів наголошує, що згідно з п.п.2 п.6 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 за №28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.0.12015 за №40/26485, Головне управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань.

Отже, законодавець не тільки наділив відповідача правом на перевірку відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а й зобов`язав витребовувати в установленому законодавством порядку відомості, необхідні для здійснення покладених на Головне управління Фонду завдань та сприяти особам, що звернулись за призначенням пенсії, в одержанні відсутніх у них документів для призначення пенсії.

Колегія суддів зазначає, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було недостатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини.

Наведені висновки узгоджуються з правою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, відповідно до якої на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Водночас, слід звернути увагу, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі по тексту - Порядок №22-1) встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів, які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.

Однак, матеріали даної справи не містять, а пенсійним органом в обґрунтування правомірності прийняття оспорюваного рішення не надано до суду доказів самостійного звернення до відповідних установ з метою отримання додаткових документів для підтвердження пільгового стажу позивачки.

Водночас, у постанові від 21 лютого 2018 року у справ № 687/975/17 (адміністративне провадження № К/9901/110/17) Верховний Суд погодився з висновками суду першої інстанції стосовно того, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 11 травня 2022 року у справі № 120/1089/19-а.

Натомість, в даному випадку пенсійним органом покладено тягар негативних наслідків із необґрунтованих підстав виключно на позивача.

Слід враховувати також актуальну практику Верховного Суду щодо спірних правовідносин, а саме позицію, що викладена у постанові від 28.01.2025 у справі №300/8132/23 про те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж. Разом з тим, у разі якщо остання містить неправильні чи неточні записи про періоди роботи (тобто такі, з приводу яких виникають сумніви у їх достовірності) то для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи, визначені пунктом 3 Порядку №637. Також у разі неможливості одержання необхідних документів внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку (у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями) трудовий стаж може бути установлений на підставі показань не менше двох свідків , які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Таким чином, колегія суддів вважає, що є всі підстави для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 спірні періоди роботи, оскільки вони підтверджені відповідними доказами, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, є обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 78 від 10.01.2025, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії за Списком №2, не ґрунтується на вимогах законодавства, прийняте без урахування усіх істотних обставин, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо правомірності обраного судом першої інстанції способу захисту слід зазначити наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнійший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Колегія суддів враховує, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем без надання належної оцінки доданим до заяви документам, зокрема, записам у трудовій книжці, а також безпідставного відхилення архівної довідки. При цьому суд, як орган уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень, наданих виключно відповідачу.

Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень у спірних відносинах не реалізував свої дискреційні повноваження, передбачені законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо розгляду заяви позивача неналежним чином, колегія суддів погоджується із обраним судом першої інстанції способом захисту шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 з урахуванням висновків суду.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко