Справа № 826/14792/16
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2025 року Справа№826/14792/16

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Крилової М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.09.2016 №, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві від 12.09.2016 року № .

Обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначив, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки з питань повноти, достовірності та своєчасності нарахування та сплати сум податку з доходів фізичних осіб працівником ДПІ у Дніпровському районі складено акт від 26.08.2016 № 648/26-53-13-06/3, та на підставі якого сформовано податкове повідомлення-рішення від 12.09.2016 № про зобов`язання сплатити податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, за основним платежем у розмірі 83 444,97 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 20 861,24 грн + 170 грн, а також донарахування до сплати податку в сумі 2995,85 грн та штрафних санкцій до цього нарахування в розмірі 748,96 грн, в загальній сумі 108 221,02 грн.

Між тим, позивач наголошує на протиправності такого рішення та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У зв`язку із припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала дана адміністративна справа і не була ним розглянута, та згідно з протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями вищевказана адміністративна справа передана на розгляд судді Костенку Д.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2017 року призначено судове засідання на 12 липня 2017 року об 16:10 год.

Протокольною ухвалою від 28.07.2017 року суд вирішив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

На виконання вимог пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX та Порядку №399 на підставі Акту приймання-передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва від 15.01.2025, згідно супровідного листа КОАС від 15.01.2025 №01-19/474/25 до Донецького окружного адміністративного суду передано 4132 судові справи, у тому числі адміністративну справу № 826/14792/16.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 826/14792/16 передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду ОСОБА_2 .

У зв`язку з звільненням судді ОСОБА_2 з посади, 16 травня 2025 року здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 826/14792/16.

Згідно повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 826/14792/16 передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Криловій М.М.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу № 826/14792/16, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ГУ ДПС у м. Києві не погоджується із заявленими позовними вимогами та просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування своєї позиції вказує, що податковим органом проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань повноти, достовірності та своєчасності нарахування та сплати сум податку з доходів фізичних осіб в частині визнання доходу у вигляді сум додаткового блага, отриманого платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт від 26.08.2016 № 648/26-53-13-06/ НОМЕР_1 , яким встановлено, що позивачем у 2013 році отримано дохід у сумі 492 202,15 грн за ознаками доходу « 126 - додаткове благо», без визначення сум утриманого податку, джерело отримання ПАТ «Укрсоцбанк». Представник відповідача додає, що факт отримання позивачем доходу, як додаткове благо у вигляді суми боргу анульованого (прощеного) кредитором підтверджено листом ПАТ «Укрсоцбанк» від 14.08.2014 № 16064/10/.

При цьому, представник відповідача стверджує, що згідно повідомлення від 29.10.2013 № 10.1-186/96-13841 позивач погоджується, що повідомлений про свій обов`язок включити суми анульованого боргу до податкового розрахунку, нарахованого (сплаченого) на його користь, за підсумками звітного періоду, у якому такий було анульовано, і про обов`язок самостійно сплатити податок з таких доходів та відобразити їх у річній податковій декларації.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У період з 11 серпня 2025 року по 15 серпня 2025 (включно) суддя Крилова М.М. перебувала у щорічній відпустці, справа розглядається у перший день після виходу судді з відпустки

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Кредитор) та позивачем (Позичальник) укладено договір №289 про надання невідновлювальної кредитної лінії, за умовами якого Кредитор зобов`язався надати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання . На день укладення цього договору з ОСОБА_3 (майновий поручитель) договір, за умовами якого Позичальник передає кредитору в Іпотеку нерухоме майно, яким є: житловий будинок з надвірними спорудами № 6-А загальною площею 330,6 кв.м., жилою площею 129,6 кв.м., земельну ділянку площею 0,600 гектара на якій розташований вказаний будинок та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 1 262 500, 00 грн, що за офіційним курсом гривні до долара США встановленим Національним банком України на день укладення Договору складає еквівалент 250 000,00 доларів США.

Кінцевий термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості 15.03.2017 або достроково, у випадках, передбачених цим Договором або договорами, які забезпечують (забезпечуватимуть) виконання зобов`язань за цим Договором та/або чинним законодавством. За користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється у розмірі 13,00% річних.

Згідно з п. 2.1 розділу 2 договору надання траншів Кредиту проводиться шляхом видачі Позичальнику готівки з позичкового рахунку НОМЕР_2 відкритого в Ірпінському відділенні Київської обласної філії Кредитора.

16.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (Іпотекодавець) укладено Іпотечний договір, який зареєстровано в реєстрі за № 721 відповідно до якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забепзечення виконання ОСОБА_1 (Позичальник) зобов`язань перед Іпотекодержателем за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 288, укладений між сторонами 16.03.2006 року , а також зобов`язань за цим договором Нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 1 262 500,00 грн, що в еквіваленті складає 250 000,00 доларів США.

16.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Кредитор) та ОСОБА_3 (Іпотекодавець) укладено Договір про внесення змін до Іпотечного договору від 16.03.2007, який посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочним О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 728 відповідно до якого сторони погодились внести зміни до рр. 1.4.1 п. 1.4 статті 1 Іпотечного договору.

02 липня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено додаткова Угода № 1 про внесення змін до Договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 289 від 16.03.2007 року відповідно до якої сторони сторони прийшли до взаємної згоди внесті зміни до до умов кредитування.

Листом від 24.10.2013 року № 19.301-86/11315 ПАТ «Укрсоцбанк» повідомив позивача, що уповноваженими особами ПКМ було розглянуто звернення та погоджено наступні умови погашення кредитної заборгованості за договором № 289 від 16.03.2007.

Відповідно до повідомлення від 29.10.2013 року № 10.1-186/96-13841 ПАТ «Укрсоцбанк» повідомив ОСОБА_1 , що 29.10.2013 року банком здійснено анулювання заборгованості за договором кредиту № 289 від 16.03.2007 року (що включає заборгованість по нарахованим процентам) в сумі 492 202,15 грн. Згідно з пп. 164.2.17 «д», 164.2.7 Податкового кодексу, вам необхідно відобразити вищевказану суму в річній податковій декларації та самостійно сплатити суму податку на доходи фізичних осіб.

В подальшому, на підставі п.п 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України, відповідно до наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 15.08.2016 № 646, виданого ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань повноти, достовірності та своєчасності нарахування та сплати сум податку з доходів фізичних осіб в частині визначення доходу у вигляді сум додаткового блага, отриманого платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013.

За результатами перевірки податковим органом складено акт від 26.08.2016 року № 648/26-53-13-06/, яким встановлено порушення вимог п.п 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п.п «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, ст. 176, п. 179.1 ст. 179 ПК України, у результаті чого позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік у розмірі 83 444,97 грн.

На підставі акту перевірки, 12.09.2016 податковим органом прийнято оскаржуване рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 83 44,97 грн за основним платежем та у розмірі 20861,24 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено положеннями Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (надалі - ПК України, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України (в редакції, чинній на момент проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Як вбачається з матеріалів справи документальна позапланова невиїзна перевірка позивача проведена ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві відповідно до наказу від 15.08.2016 року №647, виданого на підставі підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підпунктом 78.1.2 пункту 78.1 статі 78 ПК України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Згідно з пунктом 79.1 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

В силу п. 78.4 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п. 79.2 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Підпунктом 162.1.1 п.162.1 статті 162 ПК України встановлено, що платником податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно п.163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Пунктом 164.1 статті 164 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Так, відповідно до п.п. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 статті 164 ПК України, (в редакції до січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

У відповідності до підпункту 165.1.49 пункту 165.1 статті 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

При цьому, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання (підпункт 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України).

Разом з цим, в січні 2015 року вступила в нова редакція пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 статті 164 ПК України, яка визначала, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу) у вигляді: д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

З наведеного вбачається, що законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором.

Також, Законом України від 09 квітня 2015 року №321-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань», який набрав чинності 07 травня 2015 року, внесено зміни до Податкового кодексу. Редакція підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України була доповнена абзацом другим, у зв`язку з чим сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягали включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Таким чином, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Разом з цим, постановою Верховного Суду від 21 лютого 2019 року надано обов`язкові до виконання вказівки, а саме зазначено, що суди попередніх інстанцій, вирішуючи дану справу не надали правого значення бази оподаткування, з якої відповідач здійснив нарахування позивача податку з доходів фізичних осіб за 2013 рік. Зокрема, судами не досліджувався розрахунок заборгованості, яка мала місце станом на час прощення позивачу ТОВ «Кей-Колект» боргу за кредитним договором (тіло та проценти/штрафи за користування таким).

Листом від 24.10.2013 року № 19.301-86/11315 ПАТ «Укрсоцбанк» повідомив позивача, що уповноваженими особами ПКМ було розглянуто звернення та погоджено наступні умови погашення кредитної заборгованості за договором № 289 від 16.03.2007.

Відповідно до повідомлення від 29.10.2013 року № 10.1-186/96-13841 ПАТ «Укрсоцбанк» повідомив ОСОБА_1 , що 29.10.2013 року банком здійснено анулювання заборгованості за договором кредиту № 289 від 16.03.2007 року (що включає заборгованість по нарахованим процентам) в сумі 492 202,15 грн. Згідно з пп. 164.2.17 «д», 164.2.7 Податкового кодексу, вам необхідно відобразити вищевказану суму в річній податковій декларації та самостійно сплатити суму податку на доходи фізичних осіб.

В акті перевірки податковий орган вказує, що за даними перевірки позивачем не подано декларацію про отриманий дохід, як додаткове благо у сумі 492 202,15 грн, та визначає податок з доходів фізичних осіб для сплати до бюджету у сумі 83 444,97 грн.

Інших документів щодо розрахунку нарахованого податку податковим органом, щодо складових прощеного боргу, який було анульовано, учасниками процесу не надано.

Враховуючи те, що згідно сальдової відомості за кредитним контрактом клієнта заборгованість позивача за Договором кредиту № 289 від 16.03.2007 станом на 10.09.2013 за основним боргом (тілом кредиту) складала 115 899,37 грн доларів США, а заборгованість за процентам 41 255,68 доларів США, суд вважає помилковим розрахунок відповідача доходу отриманого ОСОБА_1 як додаткове благо у сумі 492 202,15 грн, що за курсом НБУ станом на 29.10.2013 складало 61 579,15 доларів США.

Відтак, оскільки відповідачем не доведено, що спірна сума податкового зобов`язання сформована виключно на підставі прощеної суми основного кредиту, тобто його «тіла», висновки контролюючого органу суд вважає помилковими.

Крім цього, податковим органом не надано доказів, які б підтверджували те, що ПАТ «Укрсоцбанк» відобразило у податковому розрахунку форми № 1ДФ виплату (нарахування) ОСОБА_1 доходу у розмірі 492 202,15 грн, що в свою чергу зобов`язувало позивача самостійно сплатити податок з таких доходів та відобразити їх у річній податковій декларації шляхом її подання до податкових органів.

Отже, відповідачем не доведено правомірності нарахування позивачу податку з доходів фізичних осіб за 2013 рік у розмірі встановленому перевіркою.

Таким чином, оскільки в порядку виконання обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не доведено правомірності прийняття спірного рішення, оскільки не надано суду доказів відображення ПАТ «Укрсоцбанк» у податковому розрахунку форми № 1ДФ виплати (нарахування) позивачу доходу у розмірі 492 202,15 грн, а також не надано жодних пояснень та обґрунтувань з приводу структури прощеної суми боргу у розмірі 492 202,15 грн, з яких суду можливо було б встановити правомірність застосування до позивача податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 83 444,97 грн за основним платежем та у розмірі 20 861,24 грн за штрафними (фінансовими) санкціями, зокрема те, що вказана сума податкового зобов`язання сформована виключно на підставі прощеної суми основного кредиту, тобто його «тіла», а також зважаючи на те, що матеріали справи не містять жодних доказів вручення позивачу або надіслання останньому рекомендованим листом із повідомленням про вручення наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, підсумовуючи встановлені судом обставини у сукупності, в контексті викладених норм права, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від від 12.09.2016 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Наявні у матеріалах справи докази, не спростовують висновків суду та не доводять зворотного.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відтак, виходячи з меж заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-73, 77-78, 139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.09.2016 № задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві від 12.09.2016 року № .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова