Справа № 340/1294/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 340/1294/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року (суддя А.В. Сагун) у справі № 340/1294/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, у якому просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення №23964/03-16 від 05 грудня 2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області сформоване в Централізованій підсистемі «Призначення та виплата пенсій» ІКІС ПФУ щодо відмови позивачці у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перевести позивачку з 28.11.2024 року, на пенсію державного службовця за віком, відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу", зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах державної податкової служби з 29.06.1990 року по 06.02.2012 року для обчислення розміру пенсії, відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 26.11.2024 року №106 та №107.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про перехід із пенсії за віком на пенсію згідно із Законом України Про державну службу. Однак, рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області №23964/03-16 від 05 грудня 2024 року позивачці протиправно відмовлено у переході на пенсію згідно із Законом України Про державну службу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними та скасовано рішення №47 від 05.12.2024 (вих. 05.12.2024 23964/03-16) Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови позивачці у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону

України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу";

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивачки від 28 листопаду 2024 року про перехід з пенсії за віком відповідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що позивачка в період з 29.06.1990 року по 06.02.2012 року безперервно працювала на різних посадах в органах державної податкової служби, які відносяться до категорії посад державного службовця, прийняла присягу державного службовця.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що рішення відповідача №47 від 05.12.2024 винесено необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим є передчасним висновок про відсутність у позивачки стажу роботи на посадах державної служби та, як наслідок, відсутність права на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Таким чином, суд вказав, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області №47 від 05.12.2024 підлягає задоволенню.

Разом з тим, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області безпідставно, внаслідок помилкового тлумачення норм чинного законодавства, встановлено відсутність у позивачки стажу державної служби, у зв`язку з чим зроблено передчасний висновок щодо відсутності у позивачки права на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, суд вважав, що належним способом захисту порушеного права позивачки буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивачки від 28 листопаду 2024 року щодо переходу із пенсії за віком на пенсію державного службовця, згідно із Законом України Про державну службу та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В силу викладеного суд зазначив, що позов підлягає частковому задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вчинити дії, відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вчинити дії та ухвалити нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що суд першої інстанції порушив приписи ч.4 ст.245 КАС України, неповністю дослідив обставини справи та ефективність захисту прав позивачки. Вважає, що ефективним способом захисту прав є саме зобов`язання пенсійного органу перевести позивачку на пенсію відповідно до Закону №889, зарахувавши до стажу державної служби спірні періоди з 29.06.1990 по 06.02.2012 для обчислення розміру пенсії, відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 26.11.2024 №106 та №107. Скаржник звертає увагу, що довідки №106 та №107 складені за формою, затвердженою постановою №1-3, вказані в них відомості мають бути враховані пенсійним органом.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

28.11.2024 року позивачка звернулась із заявою до Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо переходу із пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

До заяви позивачкою надано оновлені довідки видані ГУ ДПС у Кіровоградській області про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за №106 від 26.11.24 року та довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, які не провели класифікацію або працювала у державних органах №107 від 26.11.2024р..

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, відповідно до принципу екстериторіальності, прийнято рішення №47 від 05.12.2024 (вих. 05.12.2024 23964/03-16) про відмову у переведенні та здійснення перерахунку пенсії.

Відмова обґрунтована тим, що позивачка станом на 01.05.2016 року не працювала на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців та станом на день набрання чинності Закону №889 не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, передбачених чинним законодавством.

Враховуючи зазначене, прийнято рішення відмовити позивачці у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу, у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Вважаючи рішення пенсійного органу протиправним, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (який набрав чинності з 01.05.2016).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII збережено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», а саме:

- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;

- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Матеріалами справи підтверджено, що 28.11.2024 року позивачка звернулась із заявою до Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо переходу із пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

У подальшому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення №47 про відмову позивачці у переведенні та здійснення перерахунку пенсії.

Судом першої інстанції задоволено адміністративний позов в частині визнання протиправним та скасування рішення №47. Рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржується та згідно положень ч.1 ст.308 КАС України апеляційним судом не переглядається.

Поряд з цим, колегія суддів зауважує, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Статтею 5 КАС України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до Рекомендацій №К(80)2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятих Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980, термін «дискреційне повноваження» означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Отже, дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з`ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Колегія суддів зауважує, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з призначення, перерахунку пенсій громадянам. Саме територіальний орган Пенсійного фонду України уповноважений на виконання функцій з призначення, перерахунку пенсій громадянам. Оскільки рішення про призначення, перерахунок пенсії приймається органом Пенсійного фонду в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів, прийняття такого рішення є дискреційними повноваженнями пенсійного органу, втручання до яких з боку суду не відповідатиме завданням адміністративного судочинства і є неприпустимим.

В спірному випадку відмова пенсійного органу у переведенні позивачки з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» ґрунтувалась на відсутності підстав для такого переведення. Тобто, орган Пенсійного фонду України взагалі заперечував право позивачки на переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», питання щодо врахування довідок від 26.11.2024 року №106 та №107 пенсійним органом не вирішувалось, тобто в цій частині дискреційні повноваження пенсійним органом не реалізовано.

За цих обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивачки є саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивачки від 28 листопаду 2024 року щодо переходу із пенсії за віком на пенсію державного службовця, згідно із Законом України Про державну службу та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі №340/1294/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст складено 19.08.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров