Справа № 215/3799/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 215/3799/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2025 року (суддя Данилевський М.А.) в справі №215/3799/25 за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Центр медико-соціальної допомоги № 1» Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції, визнання бездіяльності та дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 травня 2025 року звернулась до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до комунального некомерційного підприємства «Центр медико-соціальної допомоги № 1» Криворізької міської ради про «встановлення наявності компетенції (повноважень) комунального некомерційного підприємства «Центр медико-соціальної допомоги № 1» Криворізької міської ради при отриманні заяви від 05.05.25р вх 156 створювати штучні перешкоди для вирішення питання звернення та визнати такі перешкоди протиправною бездіяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати повторно її розглянути, прийняти ненормативний акт, яким вжити заходів для звільнення ОСОБА_2 ».

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2025 року справа передана на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

На ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2025 року позивачем подана апеляційну скарга, в якій апелянт просить скасувати ухвалу, направивши справу для розгляду до іншого суду за встановленою підсудністю згідно зі ст. 315 КАС України.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС у зв`язку з поданням апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, зазначену в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена частково з наступних підстав.

Зважаючи на те, що цей спір предметно підсудний окружному адміністративному суду, а Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області не є повноважним для його розгляду, суд першої інстанції передав справу на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Суд визнає висновок суду першої інстанції про передачу справи на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що предметом позову, з яким ОСОБА_1 звернулась до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, є дії та бездіяльність комунального некомерційного підприємства «Центр медико-соціальної допомоги № 1» Криворізької міської ради, які стосуються процесу розгляду звернення позивача, зокрема, щодо звільнення директора цього комунального підприємства, поданого у порядку Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Частиною першою статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1); спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації (пункт 7).

Частинами першою та другою статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вказано вище, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Виходячи зі змісту позовних вимог, предметом позову є саме порушення приватного права на охорону здоров`я, а також розгляду питання щодо звільнення керівника комунального підприємства.

При цьому позовні вимоги звернуто до комунального закладу охорони здоров`я, який у будь-якому випадку не є суб`єктом владних повноважень.

Тобто, оскільки предметом позову є захист приватного права на охорону здоров`я, а відповідачем є комунальна установа, яка не є суб`єктом владних повноважень, цей спір має ознаки приватноправового, а не публічно-правового.

Також суд зауважує, що звернення позивача подано у порядку Закону України «Про звернення громадян», не є запитом про надання публічної інформації, адже звернення стосувалось звільнення директора комунального підприємства, а також забезпечення позивача безоплатними рецептами, тобто фактично звернення стосувалось процесу лікування, а предметом позову є саме порушення приватного права на охорону здоров`я.

Зважаючи на приведені обставини, суд першої інстанції насамперед мав визначитися з юрисдикцією цього спору.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд окружного адміністративного суду, не врахував ці обставини, не розглянув питання належності цього спору до юрисдикції адміністративних судів.

При цьому формулювання підстав позову, наведене позивачем, як й неналежний розгляд заяви позивача, не змінює наведених висновків суду, адже звернення позивача не стосувалась доступу до публічної інформації.

Таким чином, суд першої інстанції передчасно передав цю справу на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга судом задовольняється частково, адже вимоги апелянта про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю згідно зі статтею 315 КАС України є безпідставними.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2025 року в справі № 215/3799/25 задовольнити частково.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2025 року в справі № 215/3799/25 за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Центр медико-соціальної допомоги № 1» Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції, визнання бездіяльності та дій протиправними скасувати.

Направити справу № 215/3799/25 для продовження розгляду до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 19 серпня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко