Справа № 160/503/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/503/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року (суддя Сластьон А.О.) в справі № 160/503/25 за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги (далі центр) про:

визнання протиправним та скасування наказу «Про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 » №В-БВПД/005/02.2.4-03/1 від 06 січня 2025 року;

зобов`язання прийняти рішення про надання йому безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до його звернення (заяви) від 27 грудня 2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права,

Апелянт звертає увагу, що приписи ч. 4 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» передбачає два обмеження, які мають виконуватися одночасно, проте позивач у 2025 році не отримував нових рішень про надання БВПД, а більшість доручень, зазначених відповідачем, (з 2021 2024 років) не стосуються поточного бюджетного періоду. Суд не дослідив, чи перевищено ліміт звернень у 2025 році, що є порушенням ст. 77 КАС України (обов`язок доказування).

Судом першої інстанції проігноровано якість попередньої БВПД, адже попередня правнича допомога була незадовільною, що могло виправдати додаткове надання БВПД, судом першої інстанції не досліджено виконання адвокатами своїх зобов`язань, що суперечить ч. 5 ст. 23 Закону, яка дозволяє припинення БВПД лише за відсутності триваючих потреб.

Судом першої інстанції не враховано висновки Верховного Суду зі спірного питання, вразливий статус позивача (ветеран війни, особа з інвалідністю III групи), що є порушенням принципу забезпечення доступу до правосуддя.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІІ групи та особою, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 14.08.2008 та копією посвідчення особи з інвалідністю 3 групи внаслідок війни серії НОМЕР_2 від 19.02.2019.

Листом від 06.01.2025 №005/02.2-0351 Південно-Східний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги повідомив ОСОБА_1 про результати розгляду його заяви від 27.12.2024 щодо надання безоплатної вторинної правничої допомоги з оскарження дій/бездіяльності Уряду України для забезпечення виконання судових рішень на виконання вимог Європейського суду з прав людини з приводу невиконання судових рішень.

Зокрема, позивачу відмовлено у задоволенні його заяви, на підтвердження чого надіслано копію наказу про відмову у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги від 06.01.2025 №В-БВПД/005/02.2.4-03/1, оскільки, відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 20 Закону України Про безоплатну правничу допомогу позивач використав право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до частини 4 статті 14 цього Закону.

Так, наказом від 06.01.2025 №В-БВПД/005/02.2.4-03/1 Про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 , відповідно до пункту 3 частини першої статті 17, частини другої статті 19, пункту 4-1 частини першої статті 20 Закону України Про безоплатну правничу допомогу та за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 27.12.2024 про надання йому безоплатної вторинної правничої допомоги, що передбачає оскарження дій/бездіяльності Уряду України для забезпечення виконання судових рішень на виконання вимог Європейського суду з прав людини, відмовлено в наданні такої допомоги з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив правомірності наказу, пославшись на те, що на момент реалізації позивачем права на отримання безоплатної вторинної правової допомоги ним вже перевищено встановлений ч. 4 ст. 14 Закону ліміт щодо отримання допомоги не більш ніж за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Наказом Центра від 06 січня 2025 року №В-БВПД/005/02.2.4-03/1 «Про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 » за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 27 грудня 2024 року про надання йому безоплатної вторинної правничої допомоги, що передбачає оскарження дій/бездіяльності Уряду України для забезпечення виконання судових рішень на виконання вимог Європейського суду з прав людини відповідно до пункту 3 частини першої статті 17, частини другої статті 19, пункту 4-1 частини першої статті 20 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» відмовлено в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 за його зверненням від « 27» грудня 2024 року у зв`язку з тим, що його вимоги щодо захисту стосуються вчинення дій чи підготовки документів, що не передбачені законодавством, та у зв`язку із тим, що він використав право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до частини четвертої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Спірним в цій справі є питання правомірності відмови позивачу у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 59 Конституції України установлено, що кожен має право на професійну правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Зміст права на безоплатну правничу допомогу, порядок реалізації цього права, суб`єктів, підстави та порядок надання безоплатної правничої допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правничої допомоги визначає Закон України «Про безоплатну правничу допомогу» від 02 червня 2011 року №3460-VI (далі - Закон № 3460-VI).

У розумінні частини першої статті 13 Закону №3460-VI безоплатна вторинна правнича допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Безоплатна вторинна правнича допомога включає такі види правничих послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правничу допомога, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру (частина друга статті 13 Закону №3460-VI).

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 14 Закону №3460-VІ на безоплатну вторинну правничу допомогу згідно з цим Законом та іншими законами мають право ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

ОСОБА_1 як особа з інвалідністю ІІІ групи, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, є суб`єктом права на безоплатну вторинну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №3460-VI суб`єктами надання безоплатної вторинної правничої допомоги в Україні є центри з надання безоплатної правничої допомоги та адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомога.

Центри з надання безоплатної правничої допомоги забезпечують надання всіх видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 7 і частиною другою статті 13 цього Закону (частина четверта статті 16 Закону №3460-VI).

Частиною першою статті 17 Закону №3460-VI встановлено, що центр з надання безоплатної вторинної правничої допомоги, серед іншого, приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги; забезпечує складення процесуальних документів за зверненням суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомога; забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомога в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.

Підстави для відмови в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги визначені статтею 20 Закону №3460-VI, відповідно до пункту 4-1 частини першої якої особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги, якщо особа використала право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до частини четвертої статті 14 цього Закону.

За положеннями частини четвертої статті 14 Закону №3460-VI суб`єкти права на безоплатну вторинну правничу допомогу, визначені пунктами 1, 14, 17, 19, 20, 26-29 частини першої цієї статті, мають право на отримання такої допомоги не більше шести разів протягом бюджетного періоду та одночасно не більше ніж за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, прийнятими центрами з надання безоплатної правничої допомоги.

Судом встановлено, що безоплатна вторинна правнича допомога на момент видачі оскаржуваного наказу надається ОСОБА_1 за наступними зверненнями:

від 09 листопада 2022 року з питання складання процесуальних документів та представництва інтересів у кримінальному провадженні №0001080, де така допомога надається адвокатом Мальцевою І.В. за дорученням Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги №1299Дн від 14 жовтня 2024 року (рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене наказом Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №1099-над від 17 листопада 2022 року «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 »);

від 19 березня 2023 року з питання складання процесуальних документів та представництва інтересів у кримінальному провадженні №0000383, де така допомога надається адвокатом Авдєєвою А.В. за дорученням Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги №1313Дн від 15 жовтня 2024 року (рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене наказом Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №033-02-28/53-над від 27 березня 2023 року «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 »);

від 08 січня 2024 року з питання представництва інтересів у суді по справі №202/16268/23 про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити певні дії, де така допомога надається адвокатом Ілющенком А.А. за дорученням Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової правничої допомоги №033-02-9/7 від 08 січня 2024 року (рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене наказом Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №033-02-28/37-над від 08 січня 2024 року «Про надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 »);

від 08 квітня 2024 року з питання складання процесуальних документів та представництва інтересів по справі про стягнення індексації за затримку виконання судового рішення №932/2730/22, де така допомога надається адвокатом Ілющенком А.А. за дорученням Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової правничої допомоги №033-02-9/368 від 15 квітня 2024 року (рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене наказом Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової правничої допомоги №033-02-28/576-над від 12 квітня 2024 року «Про надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 »);

від 16 березня 2021 року з питання складання процесуальних документів та представництва інтересів у кримінальному провадженні №0000323, де така допомога надається адвокатом Мисечком К.О. за дорученням Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової правничої допомоги №033-02-9/381 від 17 квітня 2024 року (рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене наказом Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової правничої допомоги №275-над від 25 березня 2021 року «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 »);

від 18 січня 2021 року з питання складання процесуальних документів та представництва інтересів у кримінальному провадженні №0000151, де така допомога надається адвокатом Мисечком К.O. за дорученням Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової правничої допомоги №033-02-9/380 від 17 квітня 2024 року (рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене наказом Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової правничої допомоги №224-над від 09 березня 2021 року «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 »);

від 13 грудня 2022 року з питання складання процесуальних документів та представництва інтересів у кримінальному провадженні №000084, де така допомога надається адвокатом Павловським Є.В. за дорученням Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової правничої допомоги №0404-0002700 від 14 грудня 2022 року (рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене наказом Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової правничої допомоги №1168-над від 14 грудня 2022 року «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 »).

Отже, виходячи зі змісту оскарженого позивачем наказу, підставою для прийняття відповідачем спірної відмови стало надання позивачу одночасно безоплатної вторинної правової допомоги більше ніж за шістьма (сьома) наказами про уповноваження працівників, виданими Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Частиною третьою статті 14 Закону №3460-VI передбачений випадок обмеження надання безоплатної вторинної правової допомоги окремим суб`єктам права.

Стаття 20 Закону №3460-VI не виключає такий випадок.

Так, положення частини четвертої статті 14 Закону №3460-VI передбачає втрату суб`єктом, визначеним пунктами 1, 14, 17, 19, 20, 26-29 частини першої 14 Закону №3460-VI, права на отримання безоплатної вторинної правової допомоги за наявністю двох обов`язкових складових, а саме: отримання такою особою безоплатної вторинної правової допомоги більше шести разів протягом бюджетного року та більше ніж за шістьома дорученнями/наказами про надання безоплатної вторинної правової допомоги, виданими центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги, одночасно.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі №500/2731/18, від 24 червня 2021 року у справі №420/6938/19.

На момент виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 надавалась безоплатна вторинна правова допомога за сьома його заявами упродовж 2022-2024 років.

Тобто у наведеному у спірному наказі переліку вказано більше шести випадків надання безоплатної правничої допомоги на підставі наказів, виданих у 2021-2024 роках, та доручень, виданих у 2024 році.

За позицією відповідача, з якою погодився суд першої інстанції, прийняття відповідачем наказів про надання БВПД поза межами бюджетного періоду (2024 року) не свідчить про нечинність у 2024 році наказів, виданих в період з 2021 по 2023 роки, оскільки зазначені накази продовжують виконуватися відповідачем у 2024 році, що підтверджується виданими дорученнями №1299Дн від 14.10.2024, №1313Дн від 15.10.2024, №033-02-9/7 від 08.01.2024, №033-02-9/368 від 15.04.2024, №033-02-9/381 від 17.04.2024, №033-02-9/380 від 17.04.2024, №0404-0002700 від 14.12.2022.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 17, частини третьої статті 21 Закону №3460-VІ документом, що свідчить про призначення адвоката є доручення.

Доручення є діючим до моменту виникнення умов, за яких надання безоплатної вторинної правової допомоги буде припинено згідно зі статтею 23 Закону №3460-VІ.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що видані доручення на представництво інтересів позивача не відкликані чи припинені. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Отже, на час оскаржуваного наказу жодне з проваджень офіційно не припинено та адвокати надають представництво (захист) за зазначеними дорученнями. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Надання безоплатної правової допомоги позивачу більше шести разів на протязі одного бюджетного року дає підстави для застосування обмеження у наданні такої допомоги згідно із частиною четвертою статті 14 Закону №3460-VI.

Зважаючи на встановлені обставини, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що позивач вичерпав своє право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги, оскільки на час звернення до відповідача отримує таку допомогу як мінімум за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, прийнятими центром з надання безоплатної правничої допомоги, а на день звернення із заявою від 27 грудня 2024 року (з 01 січня 2024 року по 27 грудня 2024 року) фактично отримує допомогу за шістьма дорученнями Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, що у розумінні приписів ч. 3 ст. 14 Закону №3460-VІ виключає можливість надання безоплатної?вторинної правничої допомоги за зверненням від 27 грудня 2024 року.

Наведене обумовлює правильний висновок про відмову у задоволенні

Суд відхиляє аргумент апелянта про неврахування судом першої інстанції якості правничої допомоги, адже ця обставина не спростовує власне факту отримання позивачем на момент прийняття наказу від 06 січня 2025 року №В-БВПД/005/02.2.4-03/1 безоплатної вторинної правової допомоги більше ніж за шістьома дорученнями, виданими Дніпровським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, одночасно, оскільки таке невдоволення позивача не є підставою для твердження про відсутність певного факту надання БВПД.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року в справі № 160/503/25 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року в справі № 160/503/25 за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 18 серпня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 18 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко