Справа № 400/7733/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 р. № 400/7733/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., за участі секретаря судових засідань Друца Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених статтями 268-272 Кодексу адміністративного судочинства України, з викликом сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), пр-т Миру, 56 /1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54056,

провизнання дій, бездіяльності та рішенняпротиправними; зобов`язання вчинити певні дії; скасування повідомлення,

За участю позивача ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач) про:

визнання дії, рішення і бездіяльності відповідача щодо виконавчого листа, невжиття заходів для повного виконання рішення суду від 16.11.2021 незаконними;

скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання і зобов`язання державного виконавця вжити заходів для виконання рішення суду від 16.11.2021;

зобов`язання поновити виконавче провадження.

Позов обґрунтовано тим, що повідомлення державного виконавця відповідача про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 18.07.2025 (далі Повідомлення від 18.07.2025), яким повернуто виконавчий лист № 400/9225/21, виданий Миколаївським окружним адміністративним судом 20.12.2021, є протиправним, оскільки такою бездіяльністю суб`єкт владних повноважень не тільки порушив права позивача, а й не виконав свій обов`язок. Норми Закону України «Про виконавче провадження» не можуть застосовуватися у цій справі, так як вони звужують зміст та обсяг існуючих на момент прийняття закону вже 20 років прав і свобод, зокрема права власника майна володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Більше того, заборонено порушувати і обмежувати права людини на захист судом, на ефективні засоби правового захисту навіть в умовах воєнного стану.

У відзиві на позовну заяву від 08.08.2025 відповідач заперечив проти позову і просив у його задоволенні у повному обсязі. Відзив умотивовано тим, що всупереч вимогам статей 4 і 26 Закону України «Про виконавче провадження» позивач подав відповідачу не оригінал, а ксерокопію виконавчого листа у справі № 400/9225/21, на якому міститься відмітка державного виконавця про закінчення виконавчого провадження 24.07.2023. Законодавством не передбачено право стягувача на повторне пред`явлення виконавчого документа, за яким виконавче провадження закінчено відповідно до статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

21.07.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та про надання позивачу десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Миколаївського окружного адміністративного суду документа, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн або документів, які підтверджують підстави його звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

28.07.2025 через канцелярію суд від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої було додано квитанцію до платіжної інструкції від 28.07.2025 № 1.235986569.1 про сплату судового збору в розмірі 1211,20 гривні.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.07.2025 прийнято справу до провадження з урахуванням особливостей, встановлених статтями 268-272 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відкрито провадження та призначено судове засідання на 19.08.2025.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позиції, викладені у позовній заяві.

Розглянувши заяви по суті справи, матеріали справи, повно і всебічно, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 400/9225/21, яке набрало законної сили 17.12.2021, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задоволено частково, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» від 29.07.2021 № 33/35-Б-97 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

20.12.2021 Миколаївський окружний адміністративний суд видав відповідний виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем відповідача 13.05.2022 було відкрито виконавче провадження № 69009660 (далі Виконавчий лист № 400/9221/21).

Постановою державного виконавця відповідача від 24.07.2023 було закінчено виконавче провадження № 69009660 щодо примусового виконання Виконавчого листа № 400/9225/21, про що на ньому зроблено державним виконавцем відповідну відмітку.

17.07.2025 позивач подав відповідачу заяву про прийняття на примусове виконання Виконавчого листа № 400/9225/21, до якої додав копію вказаного виконавчого документа.

18.07.2025 державним виконавцем відповідача прийнято Повідомлення від 18.07.2025, згідно з яким Виконавчий лист № 400/9225/21 повернуто без прийняття до виконання.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначено у статті 3 цього закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до абзацу першого пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/2), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

Отже, до заяви про примусове виконання судового рішення обов`язково додається оригінал (дублікат) відповідного виконавчого документа.

Водночас згідно з абзацом другим частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктами 6 і 9 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Таким чином, підставами для повернення виконавчого документа є, зокрема:

недодання до заяви про примусове виконання судового рішення оригіналу (дублікату) виконавчого документа;

за відповідним виконавчим документом було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд встановив, що постановою державного виконавця відповідача від 24.07.2023 було закінчено виконавче провадження № 69009660 щодо примусового виконання Виконавчого листа № 400/9225/21, про що на ньому зроблено державним виконавцем відповідну відмітку.

Поряд з цим, 17.07.2025 позивач подав відповідачу заяву про прийняття на примусове виконання Виконавчого листа № 400/9225/21, до якої додав копію вказаного виконавчого документа.

За таких обставин, Повідомлення від 18.07.2025 є правомірним, оскільки державний виконавець зобов`язаний був повернути Виконавчий лист № 400/9221/21 стягувачу без прийняття до виконання на підставі двох окремих підстав:

стягувач не додав до заяви про примусове виконання судового рішення оригінал (дублікат) Виконавчого листа № 400/9221/21;

постановою державного виконавця відповідача від 24.07.2023 було закінчено виконавче провадження № 69009660 щодо примусового виконання Виконавчого листа № 400/9225/21.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 22, 139, 157, 241-246, 268-272, 287, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54008; ) відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Повний текс рішення проголошено 19 серпня 2025 року