Справа № 420/13452/25
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А. розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду у якому просить визнати протиправним та скасування рішення Одеської митниці (далі відповідач) про коригування митної вартості №UA 500020/2025/000108/1 від 04.04.2025 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA 500020/2025/000168 від 02.04.2025 року.

Ухвалою суду від 06.05.2025 року позов залишено без руху та позивачу наданий 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Ухвалою суду від 19.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст. 262 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «Данн.» з продавцем Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія) було погоджено поставку товару на територію України згідно договору поставки № AUG 00D/12 від 24.09.2024 та специфікації № 44637 від 21.03.2025 з метою митного оформлення, позивачем було подано до Одеської митниці митну декларацію ІМ 40 АА 25UA39U5, від 02.04.2025р. в якій було визначено для митного оформлення товар № 1 загальною вартістю 23476,80грн. США. Позивач вищезазначений товар № 1 визначив за митною вартістю по першому (основному) методу (за ціною інвойсу по договору). Разом з митною декларацією Позивачем до митного органу були подані документи: 0271 пакувальний лист (Packing List) No 200/03/2025 від 21.03.2025; 0380 - рахунок фактура (інвойс) (Commercial Invoice) No 209/03/2025 від 21.03.2025; 0705 коносамент (Bill of Lading) №BW25010743 від 25.01.2025; 0861 декларацію про походження товару (Certificate of origin), договір поставки №AUG 00D/12 від 25.09.2024; 4103 специфікація № 44637 від 21.03.2025 до договору поставки № AUG 00D/12 від 25.09.2024; m4103 - додаткова угода №1 від 28.01.2024 до договору поставки № 00D/12 від 25.09.2024; m4207 - договір про надання послуг митного брокера № ТЕ08122023/1 від 08.12.2023. На запит Одеської митниці про надання додаткових документів, Позивачем були надані прайс б/н від 20.03.2025, експертне дослідження №146/25 від 02.04.2025, експортна декларація № 25932623 від 25.01.20254 і комерційні пропозиції продавця (підтверджується листом №44637/1 від 02.04.2025). Відповідачем було винесено картку відмови №UA500020/2025/000168 в митному оформленні (випуску). Згідно ст. 55 МКУ від 13.03.2012р. №4495-VI винесено рішення про коригування митної вартості від 02.04.2025 №UA500020/2025/000108/1, яке обгрунтовано наступним: 1)у п.1.3 Контракту від 25.09.2024 № AUG - 00D/12 вказано, що відправником товару може бути третя особа, що не є стороною Договору(далі- Вантажовідправник). В будь- якому випадку Вантажовідправник зазначається в Специфікації, але відомості про якого в Специфікації від 21.03.2025 № 44637 відсутні. Відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 Кодексу документами, що підтверджують митну вартість товару, є страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, якщо таке страхування здійснювалось. Слід зауважити, що страхові документи подаються незалежно від того, ким саме здійснювалось страхування, а тому відсутність таких документів не дає можливості впевнитись в достовірності заявлених відомостей щодо вартості оцінюваного товару.

2)У наданих до митного оформлення документах відсутні відомості що страхування товару.

3)у поданих документах митного оформлення відсутні відомості щодо інформації про виробника товару та торговельної марки;

4)відповідно до міжнародних правил перевезення Інкотермс-2010 на умовах поставки CFR означає, що продавець постачає товар на борт судна. Продавець зобов`язаний заключити договір та сплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення. Тобто, на Продавця покладено виконання митних формальностей у країні експорту.

Додатково декларантом було надано декларацію відправника від 25.01.2025 №25932623, комерційну пропозицію від 20.03.2025 бн, прайс-лист. Однак документи не усувають розбіжності. А саме, у наданій до митного оформлення копії митній декларації країни відправлення від 25.01.2025 №25932623 зазначена вартість товару за штуку 6,35 дол. США, а у наданому до митного оформлення інвойсі від 21.03.2025 №209/03/2025 ціна за штуку становить 7,30 дол. США. В той час, як у наданій додатково комерційній пропозиції та прайс-листі від 20.03.2025р. б/н ціна за штуку становить 6,57 дол.США. Окрім того, надані документи містять розбіжності щодо умов поставки товару. Зазначене унеможливлює використання відомостей, що надані для підтвердження митної вартості як об`єктивної інформації з урахуванням п.2 ст.52 Кодексу.

Відповідач зазначив, що вартість товару слід визначати відповідно до ст. 64 Митного кодексу України. У своєму електронному повідомленні імпортер зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів. Відповідно до ч. 4 ст. 57 МКУ було проведено консультацію між декларантом і митним органом з метою визначення основи митної вартості. Оскільки імпортер надіслав електронне повідомлення в якому зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів, то, на підставі аналізу наявної у митного органу інформації згідно з положеннями п. 1 ст. 55 МКУ, - митним органом здійснено коригування до рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом. Митним органом із застосуванням 6-го (резервного) методу визначення митної вартості (графи 43 до товару №1), становлено, що рівень митної вартості: товару № 1 є більшим і становить 15,6032 дол. США/шт (4,08 дол/кг) (МД від 07.02.2025 № UA408020/2025/ 004600), ніж заявлено декларантом 7,30 дол. США/шт (1,90 дол/кг). Та позивач вважає прийняте рішення про коригування протиправним .

Ухвалою суду від 18.08.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у спрощеному провадженні з викликом сторін.

Відповідач надав до суду відзив у якому вимоги не визнав та зазначив, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складові митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Декларант додатково надіслав документи: декларацію відправника від 25.01.2025 №25932623, комерційну пропозицію від 20.03.2025 бн, прайс лист. Однак документи не усувають розбіжності. А саме, у наданій до митного оформлення копії митній декларації країни відправлення від 25.01.2025 №25932623 зазначена вартість товару за штуку 6,35 дол. США, а у наданому до митного оформлення інвойсі від 21.03.2025 №209/03/2025 ціна за штуку становиит 7,30 дол. США. В той час, як у наданій додатково комерційній пропозиції та прайс-листі від 20.03.2025 б/н ціна за штуку становить 6,57 дотг.США. Окрім того, надані документи мість розбіжності щодо умов поставки товару. Зазначене унеможливлює використання відомостей, що надані для підтвердження митної вартості як об`єктивної інформації з урахуванням п.2 ст.52 Кодексу.02.04.2025 митним органом отримано лист уповноваженої особи від 02.04.2025 № 44637/2 щодо відмови надання витребуваних документів в повному обсязі у продовж 10 діб. Таким чином вказані вище розбіжності усунені не були та у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів застосовано резервний метод (метод 2 ґ). За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим ніж заявлено декларантом та становить: товару № 1 є більшим і становить 15,6032 дол. США/шт (4,08 дол/кг) (МД від 07.02.2025 № ЦЛ408020/2025/ 004600), ніж заявлено декларантом 7,30 дол. США/шт (1,90 дол/кг).

У рішенні про коригування митної вартості наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно- інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Дослідивши зміст заяв по суті справи, надані до суду письмові докази у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 25.09.2024 між ТОВ «ДАНН.» як покупцем та компанією Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія) як продавцем укладено договір поставки товару № AUG-00D/12, відповідно до предмету якого Продавець зобов`язується передати у зумовлені строки Покупцеві Товар та документи, що відносяться до нього, Покупець зобов`язується прийняти такий товар і сплатити Продавцю за нього обумовлену грошову суму.

Відповідно п. 1.3 та п.1.4. Договору № AUG-00D/12, продавець може передати обов`язок відправки товару за цим договору третій особі, яка не є стороною цього договору. Найменування вантажовідправника повинне бути зазначене в специфікації. Детальний опис товару, що поставляться, його кількість, строки, ціна та умови поставки визначаються Сторонами у відповідних Специфікаціях.

Згідно п.2.1 Договору сторони погоджують та визначають обсяги та асортимент Товару у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору. Продавець зобов`язаний поставити Покупцю Товар належної якості в обумовленій Специфікацією кількості (п.п. 3.1., 3.2. Договору).

Згідно з п. 4.1. Договору загальна сума Договору складається із суми вартості Товару зазначеного у всіх погоджених Сторонами Специфікаціях та орієнтовно складає 8 000 000.00 доларів США.

Сторонами було погоджено згідно специфікації № 44637 від 21.03.2025 до Договору поставку товару на територію України -мотокоса акумуляторна, кількість 3216шт. ціна 7,30дол.США. умови поставки .

З метою митного оформлення, позивачем було подано до Одеської митниці митну декларацію ІМ 40 АА 25UA39U5, в якій було визначено для митного оформлення товар № 1 загальною вартістю 23476,80 дол. США.

В графах 31 МД (ІМ 40 ДЕ) N24UA39U5 позивач визначив товар для митного оформлення:

товар № 1: інтрументи ручні з вмонтованим елктричним двигуном які можуть працювати без зоінішнього джерела живлення, мотокоса акумуляторна -3217шт. виробник марка Dozer країна виробництва CH виробник Yongkang jingyu industrial trade co.ltd. місць 1026.

Вищезазначений товар № 1 позивач визначив за митною вартістю по першому (основному) методу (за ціною інвойсу по договору). Разом з митною декларацією позивачем до митного органу були подані документи: 0271 пакувальний лист (Packing List) No 200/03/2025 від 21.03.2025; 0380 - рахунок фактура (інвойс) (Commercial Invoice) No 209/03/2025 від 21.03.2025; 0705 коносамент (Bill of Lading) №BW25010743 від 25.01.2025; 0861 декларацію про походження товару (Certificate of origin), договір поставки №AUG 00D/12 від 25.09.2024; 4103 специфікація № 44637 від 21.03.2025 до договору поставки № AUG 00D/12 від 25.09.2024; m4103 - додаткова угода №1 від 28.01.2024 до договору поставки № 00D/12 від 25.09.2024; m4207 - договір про надання послуг митного брокера № ТЕ08122023/1 від 08.12.2023р.

На вимогу Одеської митниці про надання додаткових документів, позивачем були надані прайс б/н від 20.03.2025, експертне дослідження №146/25 від 02.04.2025, експортна декларація № 25932623 від 25.01.20254.

02.04.2025 відповідач прийняв Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000108/1, зазначаючи, що вартість товару слід визначати відповідно до ст. 64 Митного кодексу України. Прийняття такого рішення відповідач обґрунтовує в графі 33 Рішення, де зазначив, що: за результатами візуальної перевірки, передбаченої ст. 337 МКУ, було встановлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме: 1)у п.1.3 Контракту від 25.09.2024 № AUG - 00D/12 вказано, що відправником товару може бути третя особа, що не є стороною Договору(далі- Вантажовідправник). В будь- якому випадку Вантажовідправник зазначається в Специфікації, але відомості про якого в Специфікації від 21.03.2025 № 44637 відсутні. Відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 Кодексу документами, що підтверджують митну вартість товару, є страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, якщо таке страхування здійснювалось. Слід зауважити, що страхові документи подаються незалежно від того, ким саме здійснювалось страхування, а тому відсутність таких документів не дає можливості впевнитись в достовірності заявлених відомостей щодо вартості оцінюваного товару.

2)У наданих до митного оформлення документах відсутні відомості що страхування товару.

3)у поданих документах митного оформлення відсутні відомості щодо інформації про виробника товару та торговельної марки;

4)відповідно до міжнародних правил перевезення Інкотермс-2010 на умовах поставки CFR означає, що продавець постачає товар на борт судна. Продавець зобов`язаний заключити договір та сплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення. Тобто, на Продавця покладено виконання митних формальностей у країні експорту.

Згадані вище обставини не дають можливості ідентифікувати додатково надані декларантом документи як такі, що відповідають заявленій до митного оформлення партії товару. У своєму електронному повідомленні імпортер зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів. Відповідно до ч.4 ст.57 МКУ було проведено консультацію між декларантом і митним органом з метою визначення основи митної вартості. Згідно ч.6 ст.54 МКУ та ч.2 ст.58 МКУ заявлену декларантом митну вартість товару митним органом не може бути визнано за ціною угоди внаслідок виявлених розбіжностей та не підтвердження заявленої декларантом митної вартості шляхом надання додаткових документів. Митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена митним органом згідно з положеннями статей: 59 МКУ - у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами; 60 МКУ - у митного органу немає документально підтвердженої інформації щодо якості товару з заявленими торгівельними марками, що унеможливлює його порівняння з раніше заявленими торговими марками та репутацією цих товарів на ринку; 62,63 МКУ - у митного органу відсутня інформація, необхідна для обчислення вартості на основі віднімання та додавання вартості. Митний орган пропонує визначити митну вартість оцінюваних товарів шляхом застосування резервного методу визначення митної вартості з використанням способів, які є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, згідно з положеннями ст.64 МКУ, ґрунтуючись на раніше визнаних митними органами митних вартостях товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Оскільки імпортер надіслав електронне повідомлення в якому зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів, то, на підставі аналізу наявної у митного органу інформації згідно з положеннями ч.1 ст.55 МКУ,- митним органом буде здійснено коригування до рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом: товару № 1 є більшим і становить 15,6032 дол. США/шт (4,08 дол/кг) (МД від 07.02.2025 № ЦЛ408020/2025/ 004600), ніж заявлено декларантом 7,30 дол. США/шт (1,90 дол/кг).

На підставі спірного рішення відповідачем була складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000168.

Надалі декларантом позивача було подано митну декларацію за ІМ 40 АА 24UA42U6 яка була прийнята митним органом, товар було випущено у вільний обіг на митну територію України відповідно до процедури, передбаченої до ч. 7 ст. 55 МК України.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом, покликаючись на порушення свого права на сплату митних платежів відповідно до умов контракту.

Джерела права та висновки суду.

Відповідно до ст. 543 МК України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст. 7 МК України, відносяться, зокрема, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Відповідно до п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень МК України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є, відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 ст. 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7 ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до положень ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі; 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.09.2019 року по справі № 815/6780/15, від 06.09.2019 року по справі № 803/1212/14.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у рішенні про коригування митної вартості №UA500020/2025/000108/1 від 02.04.2025, зазначено, що його прийнято у зв`язку з тим, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

1)у п.1.3 Контракту від 25.09.2024 № AUG - 00D/12 вказано, що відправником товару може бути третя особа, що не є стороною Договору(далі- Вантажовідправник). В будь- якому випадку Вантажовідправник зазначається в Специфікації, але відомості про якого в Специфікації від 21.03.2025 № 44637 відсутні. Відповідно до пункту 8 частини другої статті 53 Кодексу документами, що підтверджують митну вартість товару, є страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, якщо таке страхування здійснювалось. Слід зауважити, що страхові документи подаються незалежно від того, ким саме здійснювалось страхування, а тому відсутність таких документів не дає можливості впевнитись в достовірності заявлених відомостей щодо вартості оцінюваного товару.

2)У наданих до митного оформлення документах відсутні відомості що страхування товару.

3)у поданих документах митного оформлення відсутні відомості щодо інформації про виробника товару та торговельної марки;

4)відповідно до міжнародних правил перевезення Інкотермс-2010 на умовах поставки CFR означає, що продавець постачає товар на борт судна. Продавець зобов`язаний заключити договір та сплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення. Тобто, на Продавця покладено виконання митних формальностей у країні експорту.

Разом з тим, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, а саме з договору поставки №AUG-00D/12 від 25.09.2024, п. 3.1, п.3.4 визначено, що сторони погоджують та визначають обсяг та асортимент товару в специфікаціях. Продавець зобов`язаний поставити покупцеві товар належної якості в обумовленій специфікацією.

При цьому, пунктами 3.1, 3.4 договору поставки №AUG-00D/2 від 01.02.2025 сторонами не передбачається зазначення в специфікаціях інформації безпосередньо щодо торгівельної марки, виробника.

У той же час в пакувальному листі зазначено виробника товару та торгову марку , також у інвойсі вказано виробник товару який збігається із відправником товару. . Відсутність у специфікації до контракту інформація щодо торговельної марки та виробника, якісних характеристик (матеріал виготовлення) не позбавляє можливості митний орган ідентифікувати ці документи з заявленою поставкою.

Так у поданій митній декларації ІМ 40 АА №25UA39U5 вказана інформація щодо торговельної марки, виробника задекларованих товарів, який збігається, даними пакувального листа, інвойсу.

Щодо відсутності страховки, то умови доставки CFR передбачають, що відповідальність продавця за вантаж завершується у той момент, коли товар розміщується на борту зафрахтованого відправником судна. Ризики і видатки переходять до покупця не одночасно, а на різних етапах доставки.

Відправник вантажу зобов`язується організувати й оплатити завантаження товару на складі, транспортування до порту відправлення, завантаження товару на судно і перевезення до порту замовника. Тому, страхування вантажу не є обов`язковим.

Щодо зауважень про наявність розбіжностей у цінах відправника вказаній в експортній декларації країни відправлення -6.35дол.США, то суд зазначає, що позивач не купує товар у відправника/виробника товару, та ціна по якій продавець Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія) придбало в Китаї товар й не повинна збігатися з ціною продажу товару продавцем товару позивачу, а тому це не є розбіжністю, тим більш, що в цій декларації зазначено, що одержувачем товару є Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія).

Також щодо ціни у прайс-листі Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія) станом на 20.03.2025 року на товар мотокосу акумуляторну-6,57дол. США за штуку, то в ньому умови поставки вказані -FOB, тоді як у цій поставці умови CFR, а тому зазначення ціна 7.30дол.США за шт. в специфікації, МД, та інших супровідних документах не є розбіжністю.

В постанові від 23 жовтня 2020 року по справі № 810/690/17 Верховний Суд зазначив, що жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.

Вказана правова позиція підтримана Верховним Судом в постанові від 01 березня 2023 року по справі № 420/18880/21.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зауваження, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару. Відповідачем не надано до суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Тобто, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

В той же час, Верховний Суд в постанові від 17 липня 2019 року по справі №809/872/17 зазначив, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, зазначені відповідачем в оскаржуваному рішенні обставини жодним чином не можливо вважати як наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або наявність ознак не автентичності поданих до митного оформлення документів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості №UA500020/2025/000108/1 від 02.04.2025 підлягає скасуванню.

При цьому, оскільки саме прийняття рішення № UA500020/2025/000108/1 від 02.04.2025 слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500020/2025/000168 від 02.04.2025, суд вважає, що вказана картка відмови також підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3712,08 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» до Одеської митниці задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці.про коригування митної вартості №UA500020/2025/000108/1 від 02.04.2025 року

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA 500020/2025/000168 від 02.04.2025 року.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» витрати зі сплати судового збору у сумі 3712,08грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» (; адреса: вул. Соломянська, буд. 11, м. Київ, 03110).

Відповідач :Одеська митниця (код ЄДРПОУ ВП 44005631; адреса: вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А, м. Одеса, 65078).

Суддя Е.А.Іванов