Справа № 162/821/25
Суддя: Савич А. С.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/821/25
Провадження № 2-а/162/131/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Савича А. С.,

за участю секретаря судового засідання - Гичук О. М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № ВН 266 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) 06.08.2025 звернувся в суд з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови № ВН 266 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що на його письмовий запит від 18.07.2025 Любешівським відділом державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області надіслано йому копію постанови № ВН 266 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, яку він отримав 29.07.2025. Зі змісту постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.03.2025 вбачається, що його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. У вину йому поставлено те, що він як військовозобов`язаний не прибув 22.01.2025 до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за відповідною повісткою. Проте, повістку ні йому, ні його близьким родичам ніхто не вручав, хоч адреси проживання він не змінював. На звороті копії постанови зазначено, що постанова набирає законної сили 01.04.2025, відповідно після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження. Зазначає, що він мав бути проінформованим про його право на оскарження постанови. Вважає, що є підстави стверджувати про наявні очевидні порушення положень, визначених ч.1 ст.285 КУпАП щодо негайного оголошення постанови після закінчення розгляду справи, а конкретніше у його випадку висилання її протягом трьох днів. Стверджує, що він не отримував повістки про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не отримував будь-яких повідомлень про місце і час розгляду справи, про оскаржувану постанову дізнався лише 29.07.2025. Таким чином, відповідач, не повідомивши про розгляд справи, не дав йому можливості реалізувати права, визначені ст. 268 КУпАП. Тому вважає оскаржувану постанову незаконною.

З урахуванням наведеного, просить поновити, як пропущений із поважних причин, строк на оскарження постанови від 21.03.2025 № ВН 266 у справі про адміністративне правопорушення, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та скасувати це її рішення. За рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень стягнути суму сплаченого ним судового збору.

Ухвалою судді від 07.08.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16 год 00 хв 18.08.2025. Питання поважності причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 постановлено вирішити у підготовчій частині судового розгляду (а.с.10-11).

Позивач та представник відповідача у призначене судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Представник відповідача Корецька А. М. 14.08.2025 надала до суду відзив на позов, в якому просить позов залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. Інших заяв чи клопотань до суду не подала.

Позивач ОСОБА_1 14.08.2025 подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку.

Вирішуючи питання про поновлення позивачу строку звернення з позовом до суду, суд виходить з такого.

З доданих позивачем та представником відповідача документів вбачається, що копію оскаржуваної постанови позивач дійсно отримав поштою 29.07.2025 з державної виконавчої служби. Таким чином, саме з цієї дати необхідно обчислювати початок строку, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом 06.08.2025.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновити йому даний строк.

Судом встановлено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_2 21.03.2025 винесено постанову серії ВН №266, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень (а.с.5).

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , будучи в належний спосіб оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.01.2025 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення призначення на особливий період та проходження медичного огляду. У подальшому ОСОБА_1 , не прибувши 22.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пізніше трьох діб від визначених у повістці № 1814800 дати і часу прибуття, не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини своєї неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП в будь який інший спосіб та надалі, станом на 29.01.2025 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, що не перевищує сім календарних днів. Таким чином, ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме абз.1 ч.1 та абз.12 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час дії особливого періоду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 год 30 хв 24.02.2022 воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Крім того, в абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Отже, у громадян України, у тому числі у військовозобов`язаних, яким є позивач, існує обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Невиконання цього обов`язку буде порушенням абз. 1 ч. 1 ст. 22, та абз.12 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та становитиме склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 р. № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, так як зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Згідно з п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Із досліджених судом документів, встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень вищевказаного Порядку на ім`я ОСОБА_1 09.01.2025 було сформовано повістку №1814800 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду із відповідною інформацією, а саме про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 год 22.01.2025 для уточнення даних. Дана повістка була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за №732 на адресу місця проживання ОСОБА_1 за наявною у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Із копії доданої довідки про причини повернення/досилання вбачається, що поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» ( АДРЕСА_1 ) а.с. 23, 24.

З огляду на вказане, суд констатує дотримання процедури направлення повістки ОСОБА_1 .

Що стосується доводів позивача у позовній заяві про те, що він не був повідомлений про місце і час розгляду справи, чим порушено його право на захист, то вони не підтверджуються матеріалами справи.

Як вбачається із повідомлення діловода ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.01.2025 № 643, яке надіслано на адресу проживання ОСОБА_1 , останнього повідомлено, що 21.03.2025 о 10 год 35 хв у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за відповідною адресою відбудеться розгляд справи про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП по факту неявки його 22.01.2025 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Роз`яснено, що в разі неявки справа буде розглянута без його участі, тощо (а.с. 25).

Із копії доданої довідки про причини повернення/досилання вбачається, що дане поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою «адресат відмовився» (а.с. 25 зворот).

Суд звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Верховного суду причини повернення поштових відправлень: «адресат відмовився», «адресат відсутній за вказаною адресою» означає, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки (Постанови ВС від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30.11.2022 у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31.08.2022 у справі № 760/17314/17).

Отже, на переконання суду, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, поведінка позивача свідчить про умисне неотримання ним вищевказаного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи ці обставини, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі ст. 268 КУпАП правильно розглянуто справу без присутності ОСОБА_1 .

Отже, позивач, будучи в належний спосіб оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.01.2025 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 постанова серії ВН №266 від 21.03.2025 є правомірною та відповідає вимогам законодавства.

Вищенаведене у сукупності повністю спростовує доводи позивача, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із статтями 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2, 3 ст. 90 КАС України).

На підставі оцінених доказів, суд дійшов висновку, що відповідачем спростовано належними та допустимими доказами доводи позивача, доведено правомірність винесеної постанови та вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тому постанову серії ВН №266 від 21.03.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до вимог ст. 139 КАС України, судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору при поданні позовної заяви слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 280, 293 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Залишити без задоволення адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № ВН 266 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Залишити без змін постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 серії ВН №266 від 21.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляду штрафу в розмірі 17000,00 гривень.

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при поданні позовної заяви - залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Дата складання повного судового рішення 18.08.2025.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич