Справа № 240/20220/25
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/20220/25

категорія 102090000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Шимонович Р.М., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ України, Служби безпеки України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Посольства України в Республіці Молдова про відмову в оформленні візи ОСОБА_1 від 11.06.2025 та 03.07.2025 (візове клопотання №AV1318421);

- визнати протиправним та скасувати рішення Служби безпеки України про відмову в погодженні оформлення візи ОСОБА_1 від 09.06.2025 та 03.07.2025 (візове клопотання №AV1318421);

- визнати відповідь Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України від 14.07.2025 за №59503.4/Г/909.7/25/44.1 протиправною бездіяльністю;

- зобов`язати Посольство України в Республіці Молдова повторно розглянути візове клопотання ОСОБА_1 № НОМЕР_1 з урахуванням висновків суду;

- зобов`язати Службу безпеки України повторно здійснити погодження оформлення візи ОСОБА_1 (візове клопотання №AV1318421) з урахуванням висновків суду.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України, тому підлягає залишення без руху, з огляду на таке.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечиннм нормативно-правового акту чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Варто відмітити, що правову категорію зміст позовних вимог слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає постановити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги позивача. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло.

Суд зазначає, що у позовній заяві позивач, поміж іншого, просить суд визнати відповідь Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України від 14.07.2025 за №59503.4/Г/909.7/25/44.1 протиправною бездіяльністю, однак позивач не зазначає, які саме дії слід вчинити відповідачу для усунення негативних наслідків протиправної бездіяльності.

Слід зауважити, що позивач самостійно обирає як захищати свої права та інтереси. При цьому, за статтею 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав. Сам лише формальний розгляд справи і ухвалення рішення, яке завідомо не може захистити особу, не узгоджується з метою правосуддя.

У постанові від 15.07.2019 у справі №420/5625/18 Верховний Суд висловив думку, що під захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Виходячи зі змісту цієї норми, визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних тягне за собою зобов`язання такого суб`єкта вчинити певні дії. Передумовою визнання протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є ухилення такого суб`єкта від виконання певних дій та обов`язків визначених законом.

За правилами пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України, яка передбачає повноваження суду під час вирішення справи, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У постанові від 04.07.2018 у справі № 800/580/17 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, одночасно зобов`язавши його виправити оскаржувані порушення.

У постанові від 04.08.2020 (п. 35) у справі №340/2074/19 Верховний Суд розвинув цей висновок і додатково звернув увагу, що як у п. 4 ч. 1 ст. 5, так і п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України цей спосіб захисту складається з двох частин:

а) констатуючої - суд визнає бездіяльність протиправною;

б) зобов`язуючої - суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вчинити певну дію, прийняти рішення.

Сама лише констатація протиправності бездіяльності не може ефективно захистити позивача, оскільки у такому разі можливість використання висновків суду може бути невиправдано ускладнене діями або подальшою бездіяльністю органів влади держави-відповідача, їх врахування цілковито залежить від відповідача. Це не сумісно з критеріями ефективності судового захисту.

Таким чином, визнаючи бездіяльність протиправною, суд повинен в силу закону застосувати і спонукаючий засіб впливу, зобов`язуючи відповідача виправити порушення у спосіб вчинення певної дії.

Застосовуючи цей підхід в контексті обставин справи, суд звертає увагу, що сама лише констатація бездіяльності відповідача не може вважатися способом захисту порушених прав. А тому, позивач повинен визначити, які саме дії слід вчинити відповідачу для усунення негативних наслідків протиправної бездіяльності.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що зазначені вище недоліки позовної заяви перешкоджають відкриттю провадження у справі, а тому позивачу слід уточнити прохальну частину позовної заяви, привівши зміст позовних вимог у відповідність до обставин, якими обґрунтовує такі вимоги та визначитись із належним способом захисту порушеного права.

Крім того, згідно з частиною 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як свідчить зміст прохальної частини позовної заяви, позивач зокрема просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Посольства України в Республіці Молдова про відмову в оформленні візи ОСОБА_1 від 11.06.2025 та 03.07.2025 (візове клопотання №AV1318421), а також визнати протиправним та скасувати рішення Служби безпеки України про відмову в погодженні оформлення візи ОСОБА_1 від 09.06.2025 та 03.07.2025 (візове клопотання №AV1318421);

Однак, засвідчених у спосіб, визначений законом рішень Посольства України в Республіці Молдова про відмову в оформленні візи ОСОБА_1 від 11.06.2025 та 03.07.2025 (візове клопотання №AV1318421) та Служби безпеки України про відмову в погодженні оформлення візи ОСОБА_1 від 09.06.2025 та 03.07.2025 (візове клопотання № НОМЕР_1 ) до позовної заяви не надав, що свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам статті 161 КАС України.

Таким чином, позивачу слід надати вказані письмові докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно із ч. 1 ст. 169 КАС України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи невідповідність поданого адміністративного позову вимогам ст. 160 КАС України, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення її недоліків, у спосіб визначений в ухвалі суду.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Р.М.Шимонович