Справа № 592/9744/25
Суддя: Фоменко І. М.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№592/9744/25
Провадження №2-а/592/175/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у склад: судді Фоменко І.М., за участю секретаря Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми адміністративну справу за позовною заявою адвоката Мовчана Романа Анатолійовича, в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій він просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення СУ № 1564/2025 від 02.06.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно з постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень. В постанові зазначено, що у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що ОСОБА_1 24.05.2025 року відмовився від проходження ВЛК, (що підтверджується відеозаписом на портативну боді-камеру та заявою ОСОБА_1 щодо мотивів відмови від ВЛК від 24.05.2025 року). Таким чином, порушив абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статі 210-1 КУпАП, враховуючи вимоги, передбачені частиною 2 статті 33 та статтями 34, 35 КУпАП.

Вказану вище постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки, на його думку, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а обставини, викладені в оскаржуваній постанові не відповідають фактичним.

Свою позицію обґрунтовує наступним. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, вона була винесена за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 24.05.2025 СУ № 1564/2025 відносно ОСОБА_1 .

В п. 3.4, 3.5 розділу ПІ Положення 402 вказано, що військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за№ 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ. Зазначені документи, а також особові справи офіцерського, сержантського, старшинського і рядового складу запасу ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

Отже, чинним законодавством встановлено імперативний обов`язок перед походженням військово-лікарської комісії надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну документацію, яка стосується стану його здоров`я, у тому числі медичну карту амбулаторного хворого за формою №025/о.

Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Вищезазначене положення чинного законодавства об`єктивно не може бути дотримано особою, оскільки коли медичний огляд слідує одразу після доставлення особи до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, це свідчить про ненадання йому достатньої кількості часу для збору та підготовки медичної документації, яку неможливо носити з собою на постійній основі, не маючи попередньої інформації щодо необхідності її термінового пред`явлення в межах військово-лікарської комісії.

Вказане дозволяє стверджувати, що у діях позивача взагалі відсутній умисел на вчинення правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 не порушив обов`язок проходити ВЛК. Неповідомлення про строк проходження медичного огляду та наслідки відмови й необхідність часу для надання медичних документів, що є прямим обов`язком військовозобов`язаного, і допускається з огляду на строк проведення медичного огляду, свідчать про те, що відповідач не довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Недотримання вимог норм чинного законодавства при розгляді справи про адміністративне правопорушення є грубим порушенням процедури накладення стягнення і, як наслідок, с підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення СУ № 1564/2025 від 02.06.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою суду від 14.06.2025 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов та докази.

Також, разом із позовом була подана заява про забезпечення позову. Ухвалою суду від 27.06.2025 року заяву задоволено, зупинено дію індивідуального акта - постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 СУ № 1564/2025 від 02.06.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

17.07.2025 року представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 подав відзив на позов, в якому просить суд вважати позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови необґрунтованою та безпідставною. Свої заперечення обґрунтовує наступним.

У зв`язку з надходженням до ІНФОРМАЦІЯ_5 клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення № СУ/1564/2025, розгляд справи було перенесено на 02.06.2025 на 10 год 40 хв в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що повідомлено позивача.

24.05.2025 громадянина ОСОБА_1 , 1997 р.н., було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 . У приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 Позивачу було повідомлено, що відсутні будь-які дані про проходження ним військово-лікарської комісії та визначення ступеня придатності до військової служби.

Позивачу було видано направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я за вих. № 869 від 24.05.2025 та картку обстеження та медичного огляду.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_6 вжито всіх заходів для забезпечення проходження військово-лікарської комісії Позивачем. Проте, даний громадянин категорично відмовився від проходження військово-лікарської комісії.

Даний факт засвідчено в адміністративному протоколі № СУ/1564/2025, заяві написаній власноруч позивачем на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.05.2025, де зазначено добровільну відмову від проходження ВЛК у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів про стан здоров`я позивача та відео фіксацією на боді-камеру про відмову проходження ВЛК.

Отже, твердження Представника Позивача про надання додаткового часу для можливості виконати свій обов`язок і надати медичні документи не заслуговують на увагу, оскільки посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 було вручено лише направлення про необхідність проходження медичного огляду, а не здійснювався медичний огляд, Позивач мав достатньо часу для збору документів та проходження медичного огляду.

ІНФОРМАЦІЯ_6 не вчинялися жодні дії щодо вчинення перешкод у проходженні позивачем ВЛК та можливості надання Позивачем лікарям ВЛК медичних документів про стан його здоров`я, в тому числі і результатів обстежень, направлення на які надаються під час проходження військовозобов`язаними ВЛК.

Тобто, на думку представника відповідача, відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України чітко регламентований прямий обов`язок громадянина проходити ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення на проходження медичного огляду, добровільну відмову зазначив у письмовій заяві, отже позивач фактично відмовився від проходження медичного огляду, оскільки на медичний огляд ОСОБА_1 в зазначений строк та час не прийшов.

Позивач ОСОБА_1 , його представник адвокат Мовчан Р.А., повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Через канцелярію суду представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі із зазначених в позові підстав.

Представники відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 СУ № 1564/2025 від 02.06.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн (а.с.10-11).

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

Із змісту постанови вбачається, що у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що ОСОБА_1 24.05.2025 року відмовився від проходження ВЛК, (що підтверджується відеозаписом на портативну боді-камеру та заявою ОСОБА_1 щодо мотивів відмови від ВЛК від 24.05.2025 року). Таким чином, порушив абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України.

В протоколі про адміністративне правопорушення СУ № 1564/2025 від 02.06.2025 року зазначено, що до нього долучені фотокопія з додатку «ДІЯ», витяг з журналу направлень на ВЛК, заява щодо мотивів відмови від ВЛК. Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, яка була долучена до відзиву, не вбачається наявність будь-яких відеозаписів з боді-камери, на які є посилання в постанові СУ № 1564/2025 від 02.06.2025 року (а.с.53).

До протоколу була долучена заява, в якій ОСОБА_1 зазначив про свої захворювання, пояснив, що на момент написання заяви не мав можливості надати необхідні медичні документи, оскільки їх не було із ним при собі (а.с.54). Направлення на ВЛК було виписано 24.05.2025 року (а.с.52 на зв.).

Повістки для проходження ВЛК із зазначенням часу, коли ОСОБА_1 необхідно з`явитись матеріали справи не містять.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення СУ № 1564/2025 від 02.06.2025 року зазначено, що правопорушення вчинено 24.05.2025 року (без зазначення часу) в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 по АДРЕСА_1 .

З відзиву відповідача вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення на проходження медичного огляду, отже позивач фактично відмовився від проходження медичного огляду, оскільки на медичний огляд ОСОБА_1 в зазначений строк та час не прийшов.

Протокол та постанова складені саме за відмову від проходження ВЛК, а не відмови від отримання направлення.

Із матеріалів справи не вбачається, у який саме строк та час ОСОБА_1 повинен був пройти ВЛК.

Крім того, до позовної заяви долучений також протокол про адміністративне правопорушення № Х02/25-367 і постанова про адміністративне правопорушення за № Х02/25-367 від 14.02.2025 року за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно п. 1.1 розділу II Положення № 402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та підчас дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Відповідно до п. 3.1 розділу ПІ Положення 402, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України, на підставі направлення за формою, наведеною у додатку 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

В п. 3.4, 3.5 розділу ПІ Положення 402 вказано, що військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за№ 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ. Зазначені документи, а також особові справи офіцерського, сержантського, старшинського і рядового складу запасу ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

Отже, чинним законодавством встановлено імперативний обов`язок перед походженням військово-лікарської комісії надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну документацію, яка стосується стану його здоров`я, у тому числі медичну карту амбулаторного хворого за формою №025/о.

Пунктом 2.8.6 Розділу ІІ Положення визначено строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, які не можуть перевищувати 4 дні. За необхідності направлення особи на додаткові лабораторні та інструментальні дослідження для отримання повної та об`єктивної інформації про стан її здоров`я, загальний строк проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не може перевищувати 14 днів.

Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Вищезазначене положення чинного законодавства, об`єктивно, не може бути дотримано особою, оскільки коли медичний огляд слідує одразу після доставлення особи до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, це свідчить про ненадання йому достатньої кількості часу для збору та підготовки медичної документації, яку неможливо носити з собою на постійній основі, не маючи попередньої інформації щодо необхідності її термінового пред`явлення в межах військово-лікарської комісії.

З позовної заяви вбачається, що у зв`язку із тим, що позивача було затримано та доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 , останній не мав при собі медичних документів, оскільки не готувався в цей день проходити військово-лікарську комісію.

Вказане дозволяє стверджувати, що у діях позивача взагалі відсутній умисел на вчинення правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Надання медичної документації, яка відсутня в ЕСОЗ, навіть якщо з такої документації не вбачається наявність підстав для виключення особи з військового обліку, є обов`язком самого військовозобов`язаного який направляється на ВЛК. Більш того, такий обов`язок обумовлений необхідністю детального дослідження стану здоров`я військовозобов`язаного з метою прийняття повного та обґрунтованого висновку щодо його придатності/непридатності до військової служби.

Необхідність надання медичних документів передбачена вимогами п. 3.4,3.5 Положення 402, та на переконання позивача, вони мали б значення для членів ВЛК під час проведення його експертизи.

Представник відповідача зазначає, що позивач відмовився отримувати направлення на проходження ВЛК, однак відповідного акту про відмову від отримання позивачем вказаного направлення представник відповідача до матеріалів справи не надав.

Будь-які докази вручення ОСОБА_1 направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, реєстрації такого направлення в журналі реєстрації направлень в матеріалах справи відсутні.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не порушив обов`язок проходити ВЛК. Відсутність належного оформлення направлення та його реєстрації в журналі, неповідомлення про строк проходження медичного огляду та наслідки відмови й необхідність часу для надання медичних документів, що є прямим обов`язком військовозобов`язаного, і допускається з огляду на строк проведення медичного огляду, свідчать про те, що відповідач не довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідачем не надано належних та достатніх доказів на спростування відповідних доводів позивача.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку, що всупереч вимогам ч. 2ст. 79 КАС України відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 210-1 КУпАП, а отже й правомірності оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Із змісту рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 вбачається, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки доводи позивача не спростовані відповідачем, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

За таких обставин, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Керуючись статтями5,9,72-77,241,242,246,255,271,286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № СУ № 1564/2025 від 02.06.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄРДПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄРДПОУ НОМЕР_3 .

Суддя І.М. Фоменко