Справа № 420/27709/25
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
18 серпня 2025 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) вис « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) Державної прикордонної служби України) про визнання протиправною та скасування постанови в частині заборони в`їзду в Україну,-
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду 14 серпня 2025 року надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) вис « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) Державної прикордонної служби України), в якому позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 251277 від 01.08.2025 року в частині заборони подальшого в`їзду на територію України строком на три роки відносно ОСОБА_1 ;
- зобов`язати відповідача вилучити відомості про заборону на в`їзд із відповідних державних реєстрів відносно ОСОБА_1 .
Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Вирішуючи питання чи належить розглядати даний адміністративний спір за правилами адміністративного судочинства, судом враховується наступне.
Частиною 1 ст. 2 КАС України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України).
Таким чином, аналіз вказаних норм свідчить про те, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.
Відповідно до ч. 3 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.
Судом встановлено, що позивач звертаючись до суду із позовними вимогами просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 251277 від 01.08.2025 року в частині заборони подальшого в`їзду на територію України строком на три роки відносно ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача вилучити відомості про заборону на в`їзд із відповідних державних реєстрів відносно ОСОБА_1 , якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З матеріалів позову вбачається, що 01 серпня 2025 року начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 була винесена постанова № 2512-77 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , який, згідно з постановою, є громадянином Молдови. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 01.08.2025 року о 14:55 був виявлений на контрольному посту, де було встановлено, що він перевищив термін перебування на території України на 2555 діб. За це його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУПАП) та накладено штраф у розмірі 5100 грн. Крім того, на підставі цього рішення фактично була запроваджена заборона подальшого в`їзду позивача в Україну строком на три роки.
Позивач зазначає, що заборона в`їзду строком на три роки є надмірною мірою, що не відповідає тяжкості інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП. Ця санкція непропорційно обмежує його права, не враховуючи його особисті та сімейні обставини, а також тісні зв`язки з Україною.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Зважаючи на те, що предметом розгляду та вирішення у цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, - дана справа підсудна місцевому загальному суду як адміністративному.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Суд зазначає про те, що цей спір відноситься до юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, слід відмовити позивачеві у відкритті провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 20, п. 1 ч. 1 ст. 170, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) вис « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) Державної прикордонної служби України) про визнання протиправною та скасування постанови в частині заборони в`їзду в Україну.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.
Відповідно до частини 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснити позивачу, що розгляд даної позовної заяви відноситься до юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного суду.
Попередити позивача, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя С.О. Стефанов