Справа № 380/15845/24
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 серпня 2025 року

м. Київ

справа №380/15845/24

адміністративне провадження № К/990/29744/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Соколова В.М., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі №380/15845/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 05 січня 2018 року включно, із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 05 січня 2018 року включно, із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації та компенсації за невикористані відпустки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 05 січня 2018 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 05 січня 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як базового місяця відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року та з урахуванням раніше проведених виплат.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року визнано неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження військової частини НОМЕР_1 від 17 березня 2025 року.

Відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження військової частини НОМЕР_1 від 17 березня 2025 року.

Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року у справі №380/15845/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій.

Ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2025 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі №380/15845/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - повернуто особі, яка її подала.

11 липня 2025 року військова частина НОМЕР_1 через підсистему «Електронний суд» повторно звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі №380/15845/24. Скаржник просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу на продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 04 серпня 2025 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі №380/15845/24 залишено без руху, а скаржнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, необхідно було надіслати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви.

06 серпня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від скаржника надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2025 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору. Відповідно кошти до військової частини НОМЕР_1 для сплати судового збору не надійшли та ухвалою від 05 травня 2025 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 було повернуто з тих самих причин. Скаржник зазначає, що з метою захисту свої прав та запобіганню затягуванню процесу, військова частина НОМЕР_1 знову в найкоротший термін (після надходження коштів від вищого командування для сплати судового збору) подала повторну касаційну скаргу від 14 липня 2025 року. Вказує, що він вживає заходів для запобіганню затягування судового процесу та активно бере участь у розгляді даної справи.

З урахуванням цих обставин скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.

Перевіривши доводи вищевказаного клопотання, суд касаційної інстанції виходить з такого.

Питання поважності причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи і належних доказів поважності пропуску процесуального строку на оскарження.

Приписами статті 44 КАС України встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.

Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

Суд звертає увагу скаржника, що чинне законодавство України не передбачає зупинення процесуального строку у разі звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою та повернення такої касаційної скарги.

При цьому, Суд наголошує, що належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження є направлення повторної касаційну скаргу скаржником у найкоротший строк.

Колегія суддів зазначає, що хоч і вперше касаційна скарга була подана з дотриманням процесуального строку, проте не можна вважати, що повторно подана касаційна скарга є такою, що подана без зволікань та у розумний строк, а саме більше 2 місяців після отримання ухвали Верховного Суду про повернення попередньої касаційної скарги та з урахуванням часових меж з моменту, коли відповідач отримав оскаржуване судове рішення до моменту його оскарження.

При цьому в ситуації з пропуском строків державною установою поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Відсутність бюджетного фінансування для сплати судового збору не надає суб`єкту владних повноважень права в будь-який час реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення та не може слугувати належною підставою для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Необхідність сплати судового збору при поданні касаційної скарги встановлена законом, а тому скаржник, подаючи вперше касаційну скаргу без надання документа про сплату судового збору, розумів про допущення ним порушення норм процесуального права.

Відсутність відповідного бюджетного фінансування на оплату судового збору не може впливати на дотримання строку касаційного оскарження судового рішення та не є поважною підставою пропуску цього строку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені скаржником причини пропуску строку на подання касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а отже, не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними підстави пропуску військовою частиною НОМЕР_1 строку на касаційне оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі №380/15845/24.

Відмовити військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі №380/15845/24.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі №380/15845/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: В.М. Соколов

С.А. Уханенко