Справа № 580/6750/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року справа № 580/6750/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

13.06.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Комунального некомерційного підприємства «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради (20305, Черкаська обл., місто Умань, вулиця Шевченка, будинок 50; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у неповідомленні його про продовження строку розгляду його запиту на інформацію від 12.04.2025;

визнання протиправною часткову відмову у задоволенні запиту на інформацію від 12.05.2025 та зобов`язання відповідача надати всю запитувану інформацію за його запитом від 12.04.2025;

стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь судового збору 2422,40грн.

Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач недотримався норм чинного законодавства та надав не повну відповідь на його запит.

18.06.2025 суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження.

14.07.2025 від відповідача надійшов відзив з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідь на запит позивача направлена в повному обсязі протягом 20 робочих днів з дати отримання запиту зважаючи, що інформація стосувалася багатьох осіб і персональної інформації.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надійшло, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Позивач звернувся до відповідача електронним запитом від 12.04.2025 (далі Запит), в якому, посилаючись на ст.ст.5-6, 14, 19, 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації», статей 11, 20 Закону України «Про інформацію», в якому просив:

1) надати електронну копію посадовою інструкції та наказ про прийняття на роботу рентгенлаборанта (трудовий договір, контракт) з кабінету № 744 лікарні;

2) надати електронну копію посадової інструкції та наказ про прийняття на роботу (трудовий договір, контракт) лікаря-рентгенолога з кабінету № 710 лікарні;

3) надати електронну копію посадової інструкції та наказ про прийняття на роботу (трудовий договір, контракт) директора Уманської міської лікарні;

4) надати положення про юридичний відділ (сектор) лікарні, накази про прийняття на роботу (трудові договори, контракти) працівників, що перебувають в штаті цього відділу (сектору);

5) надати інформацію: чи було прийнято в лікарні документ, який передбачає спеціальний порядок ведення службових/дисциплінарних перевірок/розслідувань, чи лікарня керується загальними нормами із КЗпПУ;

6) надати первинну бухгалтерську документацію щодо виплати заробітної плати рентгенлаборанту з кабінету № 744, лікарю-рентгенологу з кабінету № 710, директору лікарні, працівникам юридичного відділу (сектору) за березень 2025 року;

7) надати інформацію та витяг з паперового/електронного журналу документообіг (з візою, резолюцією директора, в тому числі електронною), хто саме готував відповідь (на кого було розписано підготовку проекту) № 457/1-2 від 31.03.2025 на скаргу запитувача від 12.03.2025;

8) надати інформацію та відповідне положення відділення в складі лікарні, до якого кабінети № 710 та № 744;

9) надати усі письмові матеріали, які збиралися (якщо є) під час з`ясування обставин, викладених у скарзі запитувача від 12 березня 2025 року;

10) надати інформацію, ким і які дії (усне/письмове опитування і т.д.) вчинялися для з`ясування обставин, викладених у скарзі запитувача від 12 березня 2025 року;

11) надати електронну копію першої сторінки примірника відповіді № 457/1-2 від 31 березня 2025 року, який зберігається в лікарні, де поставлено підпис запитувача про одержання згаданої відповіді 08 квітня 2025 року;

12) надати відповідь на цей запит виключно на електронну пошту запитувача.

У разі застосування положень частини четвертої статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» - повідомити запитувача на його електронну пошту.

Відомостями скріншоту з електронної скриньки позивача підтверджено направлення вказаного запиту 12.04.2025.

Відповідач надав відповідь листом від 12.05.2025 вих.№655/01-02, в якому зазначив. У запиті міститься прохання надати значну кількість документів, які стосуються кадрових призначень, посадових інструкцій, бухгалтерських документів, внутрішнього документообігу, інформації щодо скарг, матеріалів службових перевірок та внутрішніх розпорядчих актів, пов`язаних із діяльністю окремих працівників структурних підрозділів лікарні, зокрема кабінетів №744 та № 710. Повідомлено, що значна частина запитуваної інформації не підлягає розголошенню у повному обсязі, оскільки:

відповідно до частини другої статті 6 та статті 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник зобов`язаний не допускати розголошення персональних даних фізичних осіб без їх письмової згоди, окрім випадків, прямо передбачених законом. Також наголошуємо, що вказані у запиті документи (накази про прийняття на роботу, трудові договори, посадові інструкції тощо) безпосередньо стосуються окремих працівників закладу і є такими, що містять конфіденційну інформацію про особу згідно із Законом України «Про захист персональних даних»;

відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації», до службової може бути віднесена інформація, яка міститься у внутрішньому службовому документі суб`єкта владних повноважень, зокрема такому, шо стосується технологічного або організаційного процесу, прийняття рішень, або яка не стосується здійснення владних повноважень. Частина документів, зокрема щодо внутрішнього документообігу, резолюцій, підготовки проектів відповідей на звернення, наказів з організації перевірок, є внутрішньою управлінською документацією, шо не підлягає публічному поширенню. Первинні бухгалтерські документи, що стосуються нарахування заробітної плати окремим працівникам, містять конфіденційну інформацію про фінансовий стан осіб, а також персональні дані, зокрема прізвище, ім`я, по батькові, табельний номер, розміри посадового окладу, надбавки, премії тощо. Такі відомості можуть розкриті виключно у знеособленому вигляді або за умови отримання події відповідних осіб;

згідно з ч.1 ст.22 Закону, розпорядник не зобов`язаний створювати або збирати інформацію, якщо вона не була створена або не перебуває у його володінні на момент надходження запиту. У разі, якщо окремі документи, зазначені у запиті, не створювались або не зареєстровані в установленому порядку, запитувача буде поінформовано додатково.

У зв`язку з викладеним, повна реалізація запиту у формі, в якій він поданий, не можлива без порушення вимог чинного законодавства у сфері захисту персональних даних, службової інформації та внутрішнього режиму обігу документів. Положення про юридичний відділ відсутнє, оскільки в лікарні не створено юридичного відділу. Також повідомлено, що в лікарні відсутній спеціальний порядок ведення службових чи дисциплінарних перевірок/розслідувань, лікарня керується загальними нормами КЗпПУ. Відповідно до ч.4 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідь на запит надано в електронному вигляді на адресу електронної пошти, зазначену запитувачем. У додатках надано: електронну копію посадової інструкції рентгенлаборанта, електронну копію посадової інструкції лікаря-рентгенолога, електронну копію «Скарги на медичного працівника, який безпідставно відмовив у наданні медичної послуги пацієнту» ОСОБА_1 від 12 березня 2025 року з візою директора, електронну копію першої сторінки примірника відповіді № 457/1-2 від 31 березня 2025 року.

Тому позивач звернувся до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України від 15.08.2020 №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена у процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею третьою Закону №2939-VI визначено гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації:

в офіційних друкованих виданнях;

на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет;

на єдиному державному веб-порталі відкритих даних;

на інформаційних стендах;

будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Частиною першою статті 10-1 Закону №2939-VI передбачено, що публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання. Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Згідно з ст.12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ст.23 Закону №2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити:

1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;

2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;

3) ненадання відповіді на запит на інформацію;

4) надання недостовірної або неповної інформації;

5) несвоєчасне надання інформації;

6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;

7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею двадцятою Закону №2939-VI встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як свідчать встановлені обставини спору та визнані сторонами, відповідь на запит відповідач подав з порушенням 5-денного строку без подання про це повідомлення. Поважним для того причин не встановлено. Не заважаючи на вказівку ним необхідності оброюбки значного обсягу документів, надані позивачу документи та відомості мають невеликий обсяг. Отже, відповідач порушив вказану норму і позовна вимога протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у неповідомленні його про продовження строку розгляду його запиту на інформацію від 12.04.2025, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Щодо спірної відмови суд урахував.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону №2939-VI інформацією з обмеженим доступом є:

1) конфіденційна інформація;

2) таємна інформація;

3) службова інформація.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.6 Закону №2939-VI інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

Частиною 8 ст.6 Закону №2939-VI визначено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 Закону №2939-VI конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вказані вище норми продубльовані у Законі України від 2 жовтня 1992 року №2657-XII «Про інформацію» (далі Закон №2657-XII). Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.20 Закону №2657-XII за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Частиною 1 ст.21 Закону №2657-XII визначено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону №2657-XII конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.11 Закону №2657-XII інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Суд урахував, що запитувані позивачем документи можуть містити інформацію про фізичну особу (персональні дані), що є конфіденційною інформацією. Водночас, враховуючи ч.8 ст.6 Закону №2939-VI, обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. Тому відповідач на виконання вказаної вище норми мав обов`язок надати позивачу інформацію, доступ до якої необмежений.

Відповідач безпідставно не врахував вимоги ч.ч.5-7 ст.6 Закону №2939-VI, ст.5 Закону України «Про захист персональних даних».

Зокрема, не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно (крім випадків, передбачених частиною другою статті 23 Закону України "Про основи національного спротиву"). Не може бути також обмежено доступ до інформації про наявність у фізичних осіб податкового боргу. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону.

Крім того не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім випадків, визначених зазначеним Законом.

Не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага керівника, заступника керівника юридичної особи публічного права, керівника, заступника керівника, члена наглядової ради державного чи комунального підприємства або державної чи комунальної організації, що має на меті одержання прибутку, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді.

Згідно з абзацом 2 ч.3 ст.5 Закону України від 1 червня 2010 року № 2297-VI «Про захист персональних даних» не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених ст.6 Закону про публічну інформацію.

Відповідно до ч.1 ст.11 вказаного Закону підставами для обробки персональних даних є:

1) згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних;

2) дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень;

3) укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних;

4) захист життєво важливих інтересів суб`єкта персональних даних;

5) необхідність виконання обов`язку володільця персональних даних, який передбачений законом;

6) необхідність захисту законних інтересів володільця персональних даних або третьої особи, якій передаються персональні дані, крім випадків, коли потреби захисту основоположних прав і свобод суб`єкта персональних даних у зв`язку з обробкою його даних переважають такі інтереси.

Отже, для запобігання можливих порушень обігу персональних даних відповідач мав запитати вказану згоду і у випадку отримання відмови його подальша відмова позивачу мала би обґрунтовані підстави. Проте такі заходи не вжиті.

Як зазначає в постанові КАС у складі Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №815/1216/16 провадження №К/9901/6779/18 http://reyestr.court.gov.ua/Review/72791078), комунальні підприємства створені органом місцевого самоврядування на основі комунального майна та здійснюють свою діяльність від імені територіальної громади, а тому всі прибутки, отримані комунальними підприємствами від своєї діяльності, є також власністю територіальної громади, тобто бюджетними коштами (комунальним майном), а отже, є розпорядниками інформації щодо використання бюджетних коштів.

Лист відповідача на запит не має повної відповіді, оскільки не має відомостей про запитувані електронні копії наказів про прийняття на роботу вказаних у запитів його працівників, первинну документацію щодо виплати їм заробітної плати, відомості щодо авторів підготовки відповідей на його вказані скарги, положення про відділення лікарні, наявність і надання матеріалів, зібраних для з`ясування обставин, на які посилався позивач у скарзі від 12.03.2025, про авторів і види дій, вчинених для з`ясування вказаних у скарзі від 12.03.2025 обставин.

Частиною другої статті 22 Закону №2939-VI передбачено, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел,або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Суд врахував, що відповідно до ч.2. ст.6 Закону №2939-VI обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відповідач у своєму листі не обґрунтував та не навів сукупності вказаних вище вимог Закону, які б давали підстави для віднесення інформації, зазначеної у запитуваних і не наданих ним документах, інформації з обмеженим доступом. Указаних у ч.2 ст.6 Закону №2939-VI вимог для обмежень відповідач всупереч обов`язку, передбаченого ч.2 ст.77 КАС України, не довів, а суд не установив.

Отже, відповідач протиправно порушив вказані вище вимоги законодавства, надавши лише часткову відповідь на запит позивача. Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправною оскаржувану відмову у задоволенні запиту на інформацію від 12.05.2025 та зобов`язання відповідача надати всю запитувану інформацію за його запитом від 12.04.2025.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за звернення до окружного адміністративного суду позовною заявою, підтверджені квитанціями від 30.05.2025 №№L3TR-D938-Y9YE, 42K6-TBL5-E4FE кожна на суму 1211,20грн, повністю.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради, що полягає у неповідомленні його про продовження строку розгляду його запиту на інформацію від 12.04.2025, а також протиправною часткову відмову у задоволенні запиту на інформацію від 12.05.2025.

Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради (20305, Черкаська обл., місто Умань, вулиця Шевченка, будинок 50; ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) всю запитувану інформацію за його запитом від 12.04.2025.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комунального некомерційного підприємства «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради (20305, Черкаська обл., місто Умань, вулиця Шевченка, будинок 50; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати 2422,40грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене в повному обсязі та підписане 18.08.2025.