Справа № 160/17262/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 серпня 2025 р.Справа № 160/17262/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро питання щодо закриття провадження у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат Дніпро" в особі представника Саверської Олени Владиславівни до Південного-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Царичанський завод мінеральної води" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 11.06.2025 року через систему "Електронний суд" позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат Дніпро" в особі представника Саверської Олени Владиславівни до Південного-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Царичанський завод мінеральної води", в якій представник позивача просить суд:

- визнати бездіяльність Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України при розгляді заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат Дніпро" від 21.02.2025 №2102/01 протиправною та такою, що порушує правила розгляду заяв органами Антимонопольного комітету України;

-зобов`язати Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат Дніпро" від 21.02.2025 №2102/01 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про те, що 222509 від 10.02.2017 р. (пріоритет від 01.07.2016 р.) «ПЕТРИКІІВСЬКА», є ТОВ «АБК Дніпро» - перевірений контрагент, який своєю діяльністю підтримує належну репутацію зазначеної торгівельної марки і збільшує її впізнаваємість серед споживачів України. ТОВ «АБК Дніпро» є суб`єктом господарювання за законодавством України, зареєстрованим як юридична особа 01.10.2009 року. Після зміни 04.10.2016р. найменування та зміни напрямку діяльності, підприємство відновило такий вид діяльності підприємства як виробництво мінеральних та інших вод. ТОВ «АБК Дніпро» виробляє та поставляє споживачам якісну питну воду під торговою маркою «Петриківська». Вода видобувається зі свердловини №1, яка знаходиться у Дніпропетровській області, Царичанському районі, смт. Царичанка, вул. Царичанська, 168, із глибини 120,0 метрів. Зазначена вода має збалансований склад мікроелементів; така вода, пройшовши очищення, зберігає свій природний склад і структуру. (Далі по тексту зазначена продукція називається «вода ТМ «Петриківська», зображення води надано в додатку). Виробництво зазначеної води здійснюється на підставі ТУ У 11.0-4:2016 «Вода питна. Технічні умови» та ТУ У 11.0-8:2019 «Вода питна оброблена «Петриківська». Технічні умови», що перевірені ДП «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» як такі, що повністю відповідають державним вимогам та стандартам України. Для постійного контролю якості води ТОВ «АБК Дніпро» має вимірювальну лабораторію, яка перевіряє кожну партію виробленої води на відповідність фізико-хімічним та органолептичним характеристикам. ТОВ «АБК Дніпро» має повний виробничий цикл, що підтверджує, що ТОВ «АБК Дніпро» є належним добувачем та виробником питної води в Україні. Виробництво води ТМ «Петриківська» здійснюється на підставі отриманого свідоцтва на знак для товарів і послуг № 222509 від 10.02.2017 р. (пріоритет від 01.07.2016 р.). На сайті підприємства https://voda-abkd.com/ розміщена вся необхідна інформація, яка дозволяє споживачу дізнатися коректну та достовірну інформацію про воду питну ТМ «Петриківська». ТОВ «АБК Дніпро» не вводить в оману споживача та не приховуємо інформацію про спосіб виготовлення питної води. Крім того, з 2016 року ТОВ «АБК Дніпро» здійснює постійне та цілеспрямоване вкладання грошових коштів в популярізацію води та торгової марки «Петриківська», під якою виробляється продукція. Зокрема, підприємство на постійній основі здійснює спонсорування спортивних команд (ФК «КРИВБАС», ФК «Інгулець», ХК «Дніпро», ВК «Решелитівка»), різних культурних заходів. Вода ТМ «Петриківська» неодноразово ставали темою публікацій різноманітних інтернет-видань. Запит в гуг-пошуці «Вода Петриківська» відразу видає посилання виключно на воду виробництва ТОВ «АБК Дніпро». Вода ТМ «Петриківська» виробляється в пластиковій тарі обємом 0,5 л (сильногазована та негазована), 1,5 л (сильногазована та негазована), 12,0 л (сильногазована та негазована), 6 л (негазована), 18,9 л (негазована). Реалізація води ТМ «Петриківська» здійснюється виробником особисто через власні точки роздрібного продажу та сайт https://voda-abkd.com/, так і по всій Україні через мережі супермркетів, зокрема, «Fozzy», «Сільпо», «Фора», «Варус», «Ашан», «Алкомаг», «АТБ», «Розетка» та багато інших. За результатами постійного моніторингу ринку питної води в регіоні ТОВ «Комбінат Дніпро» наприкінці осені 2024 р. виявлено порушення щодо використання без дозволу (згоди) ТОВ «Комбінат Дніпро» та ТОВ «АБК Дніпро» зовнішнього оформлення етикеток води «Петриківська квітка», схожого із зовнішнім оформленням етикеток води «Петриківська» та з домінуючим елементом знаку для товарів і послуг за свідоцтвом № 222509 від 10.02.2017 р. (пріоритет від 01.07.2016 р.) «ПЕТРИКІВСЬКА», що може призвести до змішування діяльності ТОВ «ЦАРИЧАНСЬКИЙ ЗАВОД МІНЕРАЛЬНОЇ ВОДИ» () з діяльністю позивача (порушення передбачене статтею 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»: неправомірним є використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) суб`єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб`єкта господарювання.). ТОВ «ЦАРИЧАНСЬКИЙ ЗАВОД МІНЕРАЛЬНОЇ ВОДИ» є прямим конкурентом заявника; адреси місцезнаходження обох юридичних осіб розташовані одне навпроти іншого, що дозволяє відповідачу моніторити продукцію заявника як безпосередньо через фірмову крамницю заявника і рекламні банери позивача (що розташовані на в`їзді на виробничі потужності заявника), так і через безпосередні контакти працівників обох виробництв між собою та витік виробничих планів заявника. Зокрема, ТОВ «Комбінат Дніпро» було виявлено факт пропонування до продажу наступної продукції, що схожа до ступеня змішування з продукцією, в основу якої покладено торгівельну марку позивача. Інформація щодо зазначеної води міститься на етикетці продукції «Петриківська квітка». Дослідження етикетки свідчать про наступні порушення з боку ТОВ «ЦАРИЧАНСЬКИЙ ЗАВОД МІНЕРАЛЬНОЇ ВОДИ»: 1) Використання авторського графічного елемента, що використовується в раніше виведеній в цивільний обіг воді ТМ «Петриківська»; 2) Використання ТМ «Петриківська» раніше зареєстрованій та наразі належній ТОВ «Комбінат Дніпро». На думку позивача, композиційне та графічне розміщення сукупності позначень на етикетках продукції з ТМ позивача та ТОВ «ЦАРИЧАНСЬКИЙ ЗАВОД МІНЕРАЛЬНОЇ ВОДИ», які суттєво впливають на формування їх зовнішнього вигляду, є схожими між собою та мають ідентичне просторове розташування на площині етикеток. На переконання позивача зазначені етикетки є схожими за такими ознаками: основний фон, загальна композиція етикетки, розміщення основних позначень, окремих елементів, шрифти та використання схожої гами кольорів. Крім того, вбачається, що композиційне та графічне розміщення сукупності позначень на етикетках позивача та ТОВ «ЦАРИЧАНСЬКИЙ ЗАВОД МІНЕРАЛЬНОЇ ВОДИ», які суттєво впливають на формування їх зовнішнього вигляду, є схожими між собою та мають ідентичне просторове розташування на площині етикеток. 25.10.2024 р. позивачем було придбано товар «Вода ПЕТРИКІВСЬКА квітка питна обро» за ціною 13 грн. 90 коп. в відділі магазину ФОП ОСОБА_1 , що розташований за адресою м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Кожум`яки, буд. 3, що підтверджується відповідним фіскальним чеком. Позивач стверджує, що ТОВ «ЦАРИЧАНСЬКИЙ ЗАВОД МІНЕРАЛЬНОЇ ВОДИ», використовуючи напрацьовану репутацію позивача та ТОВ «АБК Дніпро» (єдиному ліцензіату торгівельної марки «ПЕТРИКІВСЬКА») із відповідним оформленням етикеток, може отримати неправомірні переваги у конкуренції не завдяки власним досягненням, а від використання схожого оформлення етикеток води ТМ «Петриківська». Такі переваги, зокрема полягають у можливості легко вийти на ринок через пізнавальність оформлення етикеток продукції ТМ «Петриківська» виробництва заявника. При цьому такі переваги у конкуренції відповідач здобуває не завдяки власним розробкам та досягненням, а через використання схожого оформлення етикеток продукції ТМ «Петриківська» виробництва заявника без дозволу (згоди) позивача, торгівельма марка якого раніше почала використовуватись в оформленні етикеток води ТМ «Петриківська» у господарській діяльності та здобув від початку використання такого оформлення етикеток води ТМ «Петриківська» ділову репутацію на відповідному ринку. Зважаючи на те, що ТОВ «ЦЗМВ» був обізнаний про використання позивачем та ліцензіатом ТОВ «АБК Дніпро» відповідного оформлення етикеток води ТМ «Петриківська», то дії ТОВ «ЦЗМВ» щодо використання схожого оформлення етикеток води «Петриківська квітка» не можуть бути випадковими, а розраховані на створення умов для сплутування покупцем продукції виробництва ліцензіатом ТОВ «АБК Дніпро», з продукцією виробництва ТОВ «ЦЗМВ». Тобто, здійснюючи виробництво і реалізацію продукції ТОВ «ЦЗМВ» був обізнаним про продукцію ліцензіата, в оформленні якої використано торгівельну марку позивача, зокрема про основні елементи оформлення етикеток безалкогольної продукції Заявника. Реалізація на одному і тому ж товарному ринку продукції ТОВ «ЦЗМВ» з використанням сукупності позначень у оформленні етикеток на безалкогольній продукції «Петриківська квітка» виробництва ТОВ «ЦЗМВ», яка є схожою за сукупністю позначень у оформленні етикеток води «Петриківська» виробництва ліцензіата ТОВ «АБК Дніпро», який раніше за ТОВ «ЦЗМВ» почав використовувати у господарській діяльності таке оформлення упаковок для своєї продукції, може призвести до змішування діяльності ТОВ «Царичанський завод мінеральних вод» з діяльністю ліцензіата і з інтелектуальною власністю позивача. Підставою відмови в розгляді заяви про недобросовісну конкуренцію стало те, що (далі дослівна цитата): «...ТОВ «Комбінат Дніпро» не перебуває у конкурентних відносинах з ТОВ «ЦЗМВ» на ринку виробництва продукції, тому його права не було порушено у відповідності до законодавства про захист від недобросовісної конкуренції». Отже, з`ясуванню в судовому процесі підлягає саме питання, чи вважається володіння торгівельною маркою підставою бути учасником конкурентних відносин на ринку продукції. Позивач вважає, що відповідно до чинного законодавства він є таким учасником, а тому має право захищати свої права, звертаючись за захистом до АМКУ. Порушене право позивача на отримання обґрунтованого рішення за його заявою має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.

04.07.2025 року від представника Південного-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначив про наступне. Спірні правовідносини виникли у зв`язку з оскарженням бездіяльності Відділення щодо нездійснення розгляду заяви позивача про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції. Статтею 1 ГПК України передбачено, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, установлює порядок здійснення судочинства у господарських судах. Пунктом 7 частини першої статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності. На думку представника відповідача, правові відносини, що виникли у зв`язку з оскарженням бездіяльності Відділення щодо нездійснення розгляду заяви позивача про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. Представник відповідача вважає, що виробником продукції, а відтак конкурентом ТОВ «ЦЗМВ» є не заявник (ТОВ «Комбінат Дніпро), а інший самостійний суб`єкт господарювання - ТОВ «АБК Дніпро». Зважаючи на те, що ТОВ «Комбінат Дніпро» не перебуває у конкурентних відносинах з ТОВ «ЦЗМВ» на ринку виробництва Продукції, тому його права не було порушено у відповідності до законодавства про захист від недобросовісної конкуренції. Отже, питання щодо неправомірного (без дозволу) використання Знаку, як об`єкту авторського права, зокрема у сфері охорони прав на знаки для товарів і послуг (торговельні марки) не регулюються Законом України «Про захист від недобросовісної конкуренції» та виходять за межі компетенції органів Антимонопольного комітету України, про що було повідомлено ТОВ «Комбінат Дніпро». Таким чином, Відділення правомірно відмовило ТОВ «Комбінат Дніпро» у розгляді заяви від 21.02.2025 №2102/01 за ознаками порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції в діях товариства з обмеженою відповідальністю «Царичанський завод мінеральної води», визначеного статтею 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді неправомірного використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) суб`єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб`єкта господарювання. Статтею 21 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» передбачено, що захист прав на торговельну марку здійснюється у судовому та іншому встановленому законом порядку. Отже, позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з відповідним позовом до ТОВ «ЦЗМВ» для вирішення спору щодо прав на торгівельну марку.

22.07.2025 року від товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат Дніпро" до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено про те, що відповідач не подав будь - якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.

У відповідності до вимог ст. 165 КАС України пояснення від третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Царичанський завод мінеральної води" щодо позову або відзиву до суду не надходили.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2025 року зазначена вище справа розподілена та 13.06.2025 року передана судді Пруднику С.В.

17.06.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження означену позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду.

Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Комбінат Дніпро» (позивач або заявник) є власником ТМ «Петриківська».

25.10.2024 р. Заявником було придбано товар «Вода ПЕТРИКІВСЬКА квітка питна оброблена» за ціною 13 грн. 90 коп. в відділі магазину ФОП ОСОБА_1 , який внаслідок імітації торгівельної марки позивача та імітації етикетки, частиною якої є торгівельна марка позивача, справляє на покупців хибне враження щодо особи, яка є виробником товару. Вбачаючи в цьому порушення ст. 4 ЗУ «Про захист від недобросовісної конкуренції»,.

Позивач звернувся до Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з заявою від 21.02.2025 №2102/01 (вх. 25.02.2025 № 54-01/4-АМ) щодо ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції в діях товариства з обмеженою відповідальністю «Царичанський завод мінеральної води» (далі ТОВ «ЦЗМВ»), яке полягає: у використанні ним графічного елемента в оформленні етикеток води питної обробленої сильногазованої «квітка Петриківська» 1,5 л, яке схоже, на думку ТОВ «Комбінат Дніпро», до авторського графічного елемента в оформленні етикеток води питної обробленої торговельної марки «Петриківська» тм 1,5 л виробництва ТОВ «АБК Дніпро», яке використовує торгівельну марку, власником якої є ТОВ «Комбінат Дніпро», що може призвести до змішування з діяльністю цього суб`єкта господарювання; в неправомірному (без дозволу) використанні торговельної марки ТМ «Петриківська», яка належить товариству з обмеженою відповідальністю «Комбінат Дніпро» на підставі свідоцтва на знак для товарів і послуг від 10.02.2017 №222509.

12.05.2025 р. позивач отримав від відповідача лист про розгляд заяви № 54-02 від 01.05.2025 р., в якому відповідач відмовив у розгляді заяви позивача за ознаками порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, оскільки на думку відповідача позивач і ТОВ «ЦЗВМ» не перебувають у конкурентних відносинах.

В обґрунтування свого звернення від 21.02.2025 №2102/01 ТОВ «Комбінат Дніпро» зазначило, що ТОВ «Комбінат Дніпро» є власником ТМ «Петриківська», право власності здійснюється на підставі отриманого свідоцтва на знак для товарів і послуг № 222509 від 10.02.2017 р. (пріоритет від 01.07.2016 р.).

01.05.2023 р. за ліцензійним договором № 0105/1-2023 про передачу виключного права на використання торгівельних марок, що є об`єктом авторського права, право на використання зазначеної торгової марки передано товариству з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» (далі ТОВ «АБК Дніпро»). Відповідно до п. 2.3 Договору Ліцензіар (ТОВ «Комбінат Дніпро») залишає за собою виключне право на дозвіл чи заборону використання Торгівельних марок іншими особами в частині прав, які не передаються Ліцензіату (ТОВ «АБК Дніпро»); згідно з п. 2.4 Договору Ліцензіар також залишає за собою право перешкоджати іншим особам неправомірно використовувати Торгівельні марки в частині прав, які не передаються Ліцензіату. П. 3.1 встановлено виключні права на використання Торгівельних марок, що надаються Ліцензіаром Ліцензіату: Ліцензіар надає Ліцензіату дозвіл («повну ліцензію») на використання Торгівельних марок в порядку і на умовах, передбачених цим Договором, а саме Ліцензіат отримує право на виготовлення виробу із застосуванням Торгівельних марок.

Таким чином, відповідно до умов договору Ліцензіар ТОВ «Комбінат Дніпро» довірив ділову репутацію, пов`язану зі знаком для товарів і послуг № 222509 від 10.02.2017 р. (пріоритет від 01.07.2016 р.) Ліцензіату. Всі інші випадки використання такої торгівельної марки третіми особами є неправомірними і наносять шкоду власнику торгівельної марки.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вказані обставини й слугували підставою задля звернення до суду із даною позовною заявою.

При вирішенні питання про закриття провадження у справі суд виходить з такого.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатись ця справа, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 2 КАС передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини першої статті 4 КАС адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 КАС).

У той же час, стаття 27 Кодексу адміністративного судочинства України, як спеціальна норма, визначає виключну підсудність окружного адміністративного суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, зокрема, щодо оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи.

Отже, в контексті наведеного юрисдикція Дніпропетровського окружного адміністративного суду поширюється не на всі публічно-правові спори, де відповідачем є Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, а лише на спори у яких оскаржуються виключно його рішення з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2019 року (справа № 826/9341/17), від 19 червня 2019 року (справа № 802/385/18-а), від 06 листопада 2019 року (справа № 826/3731/18) неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції, які полягають в наступному.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з оскарженням бездіяльності Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо нездійснення розгляду заяви позивача від 21.02.2025 №2102/01 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, установлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Пунктом 7 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності.

Таким чином, положеннями ГПК України віднесено розгляд категорії справ у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, до господарського судочинства.

Суд звертає увагу, що фактично позивач оскаржує бездіяльність органу Антимонопольного комітету України у сфері відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, що відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України віднесено до компетенції господарських судів.

Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, висловлений зокрема у справах № 820/2953/18, № 910/23000/17, № 922/3506/18, № 640/2475/19, відповідно до якого всі справи у спорах, що виникли з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, підлягають розгляду в порядку господарського судочинства і не можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства. Такі справи включають не лише спори, безпосередньо пов`язані з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, та справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, але і інші спори, у тому числі, пов`язані з оскарженням інших дій або бездіяльності органів Антимонопольного комітету України. З огляду на зазначене, до юрисдикції господарських судів віднесено не тільки справи, предметом яких є оскарження рішень Антимонопольного комітету України, а також інші справи, які виникають з правовідносин, які врегульовано законодавством про захист економічної конкуренції.

Аналогічного висновку дійшов також Верховний Суд у постанові від 30 липня 2024 року у справі №160/8936/21.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки спір у цій справі виник з приводу рішення територіального органу АМК, пов`язаного з розглядом справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, то даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а підлягає розгляду за правилами ГПК України.

При цьому, слід роз`яснити позивачеві, що, з урахуванням суб`єктивного складу сторін у цьому спорі, даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною першою статті 239 КАС України передбачено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідного клопотання до суду не надходило.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 180-189, 238, 241-243, 248, 256,295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі №160/17262/25 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат Дніпро" в особі представника Саверської Олени Владиславівни до Південного-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Царичанський завод мінеральної води" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У відповідності до вимог ст.239 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснити позивачеві, що розгляд даної категорії спорів у цій справі віднесено до господарської юрисдикції за правилами господарського судочинства Господарським судом Дніпропетровської області.

При цьому, також роз`яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду у випадку, передбаченому п.5 ч. 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник