Справа № 757/31248/24-а
Суддя: Новак Р. В.
Дата ухвалення: 2025-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Новака Р.В.,

при секретарі Бурячок А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №199 за справою про адміністративне правопорушення від 20.06.2024, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив скасувати постанову №199 за справою про адміністративне правопорушення від 20.06.2024. В обґрунтування позову зазначено, що Постановою №199 за справою про адміністративне правопорушення від 20.06.2024 на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000,00 грн. у відповідності до ч.3 ст.210 КУпАП. На момент, коли у ОСОБА_1 виник обов`язок повідомляти про зміну персональних даних, такого складу адміністративного правопорушення як ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало. Але ж відповідач при винесенні постанови № 199 від 20.06.2024 не врахував вищевикладене, та до того ж при прийнятті рішення відповідач не врахував положення ст. 58 Конституції України та ч. 7 ст. 38 КУПАП. Крім того, в оскаржуваній постанові невірно було вказано дату народження позивача, документ що підтверджує зміну прізвища, а також не було враховано майновий стан. Отже, відповідно до зазначеного, ОСОБА_1 не міг вчинити адміністративно-каране правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою від 16.07.2024 заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

23.07.2024 до суду надійшла заява про усунення недоліків, з якої вбачається, що виявлені недоліки позивачем усунуто.

Ухвалою від 24.07.2024 за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04.10.2024 представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки, правопорушення є триваючим, пов`язане з тривалим, неперервним невиконанням позивачем передбаченого законодавством обов`язку. З 31.10.2020 і до 17.06.2024 позивач жодним чином не повідомляв відповідача, про те, що відбулась зміна його персональних даних, облікових даних і його військово-обліковий документ підлягає заміні у зв`язку з недійсністю по причині невідповідності відомостей в ньому. В Протоколі № 199 відмічено, що позивач з порушенням згоден та визнає вину в повному обсязі, про що він поставив свій підпис. Наразі позивач намагається легалізувати своє правопорушення посилаючись на те, що минув термін притягнення його до адміністративної відповідальності, що не відповідає дійсності, оскільки його триваюче правопорушення було виявлено 17.06.2024.

Ухвалою від 14.11.2024 у зв`язку з повторною неявкою позивача позовну заяву залишено без розгляду.

29.11.2024 ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2024, в якій міститься відповідь на відзив на позовну заяву.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2024 скасовано, а справу направлено до Печерського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 11.03.2025 позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, а також під час винесення рішення просив врахувати, що Верховний Суд у справі № 287/4245/18 вказав, що визнання вини не є беззаперечним доказом і не звільняє слідчого, прокурора, суд від всебічної і повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази в сукупності, також оплата штрафу не є доказом вини.

З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку про розгляд справи по суті за наявними матеріалами, без фіксування технічними засобами.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, встановлено, що постановою № 199 за справою про адміністративне правопорушення від 20.06.2024, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_3 , за фактом того, що 17.06.2020 громадянин ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для вирішення питання щодо уточнення облікових даних, під час чого було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 2020 році змінив прізвище, про що свідчить свідоцтво про зміну прізвища серія НОМЕР_1 від 31.10.2020 року, відомості про що він мав подати до ІНФОРМАЦІЯ_2 в семиденний термін, проте не подав, чим допустив порушення підпункту 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487), що являється адміністративним правопорушенням, згідно ч. 3 ст. 210 КУпАП (коли почалося правопорушення із зазначенням дати в постанові не вказано). Вказано, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП визнав повністю, про що надав відповідні пояснення та розкаявся у скоєному, копію постанови отримав 20.06.2020 особисто під підпис (а.с. 11).

Відносини між сторонами регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, яка тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозиція ч.1 ст. 210 КУпАП встановлює склад правопорушення, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Згідно з приміткою до даної статті положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановленого порядку управління.

Об`єктивна сторона виражається у порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу на порушення встановлених правил.

Суб`єктом правопорушення може бути лише призовник, військовозобов`язаний або резервіст.

Окрім цього, 19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст.210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Отже, до 19.05.2024 норми ч.3 ст. 210 КУпАП не існувало. З 19.05.2024 встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.07.2020 усправі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку, оскільки, зазначені Правила, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 лише 30.12.2022 (почали діяти з 05.01.2023), тобто після спливу 2 років і 2 місяців з моменту як позивач змінив прізвище. Крім того, не зазначено причин не отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно із ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення (ч. 7 ст. 38 КУпАП)

Триваюче правопорушення характеризується тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності) та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом; припиненням дії відповідної норми закону.

Відповідачем не підтверджено правомірність прийнятої постанови, зазначено інші норми, ніж ті, що порушені позивачем, кваліфіковано його дії за ч. 3 ст. 210 КУпАП за правопорушення, у зв`язку зі зміною персональних даних(зміна прізвища 31.10.2020), яке є триваючим, продовженим у особливий період, при цьому не враховано ч. 7 ст. 38 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відтак притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП суперечить статті 58 Конституції України, ч. 7 ст. 38 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на те, що матеріали справи не місять доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що відповідач не довів порушення нормативних актів, викладених в оскаржуваній постанові.

За ч.3 ст.286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 210, 245-246, 251, 268, 283 КУпАП, ст.ст.2, 9, 72-77, 241-246, 250, 286, 295 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №199 за справою про адміністративне правопорушення від 20.06.2024 - задовольнити.

Скасувати постанову № 199 за справою про адміністративне правопорушення від 20.06.2024, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_3 , якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Р.В. Новак