Справа № 462/6015/25
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/6015/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді Палюх Н.М.

за участю секретаря Мельник А.-В.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Богданова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач 06 серпня 2025 року звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову №1406 від 24.07.2025, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 24.07.2025 його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку. У постанові зазначено, що він, будучи військовозобов`язаним та належним чином оповіщеним про виклик для уточнення даних на 29.06.2025 о 14.00 год, у встановлений законом строк не прибував, про причини неявки не повідомляв, повістку було надіслано поштовим зв`язком за адресою реєстрації позивача. Він категорично не погоджується з рішенням відповідача, вважає його безпідставним, протиправним і таким, що підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення. Він сумлінно виконував свій конституційний обов`язок, приймав безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей. Окрім цього, 28.03.2022 був призваний на військову службу та 11.11.2024 звільнився з військової служби за сімейними обставинами, про що був виданий наказ командира в/ч НОМЕР_1 №3445. 12.11.2024 він став на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач знав, що він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Окрім цього, відповідач отримав від військової частини НОМЕР_1 його обліково-послужну картку та особову справу, у відповідача були всі необхідні дані позивача, а також була змога на підставі законодавства України отримати всі ці дані без його виклику для уточнення даних. Також, відповідачем долучено до протоколу №1046 трекінг Укрпошти, однак не надав квитанцію про надсилання повістки від 19.06.2025 рекомендованим листом. Тож відповідачем не надано належного доказу, що ця повістка справді йому надсилалася, не зазначивши у який час це повідомлення було надіслано. Також зазначає, що відповідачем не забезпечено розумні строки для його прибуття, оскільки повістка була сформована 19.06.2025 з вимогою прибути 29.06.2025 о 14.00 год. Враховуючи, що повістка була надіслана засобами поштового зв`язку, повідомлення його за наявним номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», відповідачем не надано. Він вважає цю обставину суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку. За наведеного, просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, аналогічно викладеним у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час здійснення мобілізаційних заходів йому надіслано повістку № НОМЕР_2 для уточнення даних з терміном прибуття 29.06.2025 о 14 год 00 хв. рекомендованим поштовим відправленням на адресу АДРЕСА_1 . Поштове відправлення повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується трекером поштового відправлення. Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Позивач згідно повістки не прибував. З огляду на вищевикладене, 24.07.2025 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача та за результатами розгляду винесено постанову №1406 за справою про адміністративне правопорушення. Поважних причин не прибуття за повісткою не встановлено. З приписами ст. 268 КУАП ознайомлений під особистий підпис про що зазначено в протоколі. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

18 серпня 2025 року представник позивача подав відповідь на відзив, у якому зазначає, що відповідач долучив до протоколу № 1046 «трекінг з Укрпошта», однак не додав до протоколу № 1046 квитанцію про надсилання повістки від 19.06.2025 рекомендованим листом. З квитанцією та відстеженням поштового відправлення позивач мав змогу ознайомитись лише разом з відзивом на позовну заяву. Відповідно до відстеження поштового відправлення та квитанції, повістка від 19.06.2025 насправді була надіслана з відділення Укрпошти 05300, що у м. Київ тільки 24.06.2025 з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 29.06.2023 о 14 год 00 хв. Отже, відповідач не забезпечив розумні строки для прибуття позивача у встановлений час, очевидно, з метою створення передумов для вчинення правопорушення позивачем. Крім цього, опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення, копія якого долучена відповідачем до відзиву не має відмітки про прийняття та відправлення уповноваженою особою АТ «Укрпошта», зокрема підпису та печатки, що свідчить про відсутність доказу надсилання саме повістки. Окрім цього, зазначає, що ні відповідач, ні працівник об`єкта поштового зв`язку не інформували його за наявним номером мобільного телефону та не вкладали до поштової скриньки відповідне повідомлення. Також, у відзиві жодним чином не спростовано доводи позивача про те, що відповідач володіє усією необхідною обліковою інформацією про позивача, ця інформація не змінювалась за цей короткий період перебування позивача на обліку, і навіть якщо й могла змінитись, то відповідач як державний орган має змогу звернутися із запитом про отримання витягу за встановленою формою. Отже, відповідач не забезпечив належне оповіщення про виклик позивача та розумні строки для прибуття, протокол складено особою, яка не має на це повноважень, а також розгляд справи відбувся з порушенням ст. 280 КУпАП, тобто без з`ясувавши обставини справи, вказуючи на необхідність стати на військовий облік, незважаючи на перебування позивача на ньому одразу після звільнення з військової служби, у оскаржуваній постанові не розкрито склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП, яка ставиться в вину позивачу. Просив позов задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та встановивши належність, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.07.2025 відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим солдатом ОСОБА_2 складено протокол №1406 про адміністративне правопорушення, згідно з яким: 24 липня 2025 року о 15 год 00 хв ОСОБА_1 прибув у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Як з`ясувалося, останній був оповіщений про виклик для уточнення даних на 29.06.2025 о 14.00 год. Проте, він не прибув на вказану дату у ІНФОРМАЦІЯ_4 . За таких обставин вбачаються ознаки порушення вимог ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

У вказаному протоколі зазначено, що позивач ОСОБА_1 допустив порушення вимог ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки позивач був оповіщений про виклик для уточнення даних на 29.06.2025, проте, останній до цього часу не прибув у ІНФОРМАЦІЯ_3 , про причини неявки не повідомив.

Цього ж дня, а саме 24.07.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 полковник ОСОБА_3 виніс постанову №1406 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 грн.

Як убачається із копії повістки № 4008792 від 19 червня 2025 року, ОСОБА_1 повинен з`явитись 29 червня 2025 року о 14.00 год за адресою: АДРЕСА_2 , для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із поштового трекінгу встановлено, що вказана повістка повернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Із копії військового квитка ОСОБА_1 встановлено, що такий 28.03.2022 призваний на військову службу до Збройних Сил України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та 11.11.2024 на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 №345 звільнений за сімейними обставинами.

Звертаючись з позовною заявою до суду, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин по справі.

Частиною 3 статті 210-1 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Правила військового обліку визначені у додатку №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487. Зокрема, пунктом 2 частини 1 додатку №2 вказаних вище Правил закріплено, що призовники і військовозобов`язані повинні, зокрема, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори у строк, установлений територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, які підтверджені відповідними документами (довідками) визнаються: смерть близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича дружини (чоловіка), яка сталася пізніше ніж за сім діб до дати початку зборів; хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем; здійснення стосовно військовозобов`язаного кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття; потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла під час призову на збори і стала перешкодою своєчасному прибуттю; складання державних іспитів у вищих навчальних закладах.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ , у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних на 29 червня 2025 року шляхом направлення повістки № 4008792 від 19 червня 2025 року, яка повернулася до відповідача з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У визначену дату та час (29 червня 2025 року) позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а з`явився лише 24 липня 2025 року, коли і була винесена оскаржувана постанова. Доказів, що підтверджують наявність поважних причин нез`явлення до ТЦК, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673, матеріали справи не містять.

Оновлення даних відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 673 від 28.07.2010 чи наявність відстрочки не є поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, суд вважає, що в силу вищевказаних норм позивач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою № 4008792 від 19 червня 2025 року (оскільки він вважається належним чином повідомленим про його виклик, а також відсутні поважні причин його неприбуття), чого ним зроблено не було та у зв`язку з чим він допустив порушення частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Під час розгляду цієї справи, позивач не надав будь-яких доказів, які б спростовували його винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

З огляду на вище наведене, суд вважає надуманими покликання представника позивача на те, що в оскаржуваній постанові не розкрито склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, яка ставиться у вину ОСОБА_1 .

Щодо покликання представника позивача на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою на те особою, то таке судом не приймається до уваги, оскільки як вбачається з протоколу про адміністратвине правопорушення, такий складений відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_2 , тобто уповноваженою особою.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного, відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, оскаржувана постанова винесена уповноваженою на те особою, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи, а відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, відтак судові витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковник ОСОБА_3 № 1406 від 24 липня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя: