Справа № 260/2512/25
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2025 року м. Ужгород№ 260/2512/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить: 1) Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.02.2025 р. про відмову у призначені пенсії по інвалідності ОСОБА_1 ; 2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності від 14 травня 2024 року із зарахуванням до страхового стажу як повний місяць березень 2014 року та інші місяці.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі № 260/7758/24 зобов`язано ГУ ПФ України у Вінницькій області розглянути заяву позивача про призначення пенсії по інвалідності із зарахуванням до страхового стажу як повний місяць січень 2011 року, лютий та червень 2018 року, жовтень 2019 року. Однак, рішенням ГУ ПФ у Вінницькій області від 21 лютого 2025 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії по інвалідності. На переконання позивача, при повторному розгляді заяви на виконання рішення суду, відповідачі з формальних підстав відмовилися брати до уваги нововиявлений страховий період березень 2014 року. Позивач зазначає, що на момент подання заяви із наданими до неї документами вчинив всі дії для призначення йому пенсії по інвалідності, відтак у відповідача не було законних підстав відмовляти йому у призначенні пенсії.

Відповідач -1 надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/7758/24 повторно розглянуто заяву позивача від 15 травня 2024 року та зараховано позивачу до страхового стажу як повний місяць січень 2011 року, лютий та червень 2018 року, жовтень 2019 року та винесено рішення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При повторному розгляді заяви не враховано до страхового стажу березень 2014 року, оскільки при первинному оцінюванні заяви від 14 травня 2024 року була відсутня сплата страхових внесків за цей період. В той же час, чинне законодавство України встановлює обов`язкову умову для можливості врахування стажу для обчислення пенсії особи сплату відповідних страхових внесків щомісячно в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок до Пенсійного фонду України.

Відповідач -2 надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ГУ ПФ України у Вінницькій області винесено рішення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Позивач надав до суду відповідь на відзив відповідача -2, в якому зазначив, що при повторному зверненні розгляді заяви позивача, на підставі рішення суду, відповідачі мали взяти також до уваги і страховий стаж за період березня 2014 року. Даний страховий стаж був здобутий позивачем ще у 2014 році, однак такий не був оплачений державною установою ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з незалежних від позивача обставин.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до довідки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААГ № 300181 позивачу встановлено третю групу інвалідності.

14 травня 2024 року позивач звернувся до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі № 260/7758/24 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФ України у Вінницькій області, ГУ ПФ України в Закарпатській області: 1) Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 від 23 травня 2024 року № 13; 2) Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності від 14 травня 2024 року із зарахуванням до страхового стажу як повний місяць січня 2011 року, лютого та червня 2018 року, жовтня 2019 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вищевказане рішення суду набуло законної сили.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/7758/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії, за результатами розгляду якої винесено рішення від 21 лютого 2025 року № 13 про відмову у призначенні пенсії.

Відповідно до вказаного рішення страховий стаж становить 07 років 11 місяців 25 днів. У вказаному рішенні зазначено, що за даними документами, які були подані при зверненні та з урахуванням висновків суду до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. Також зазначено, що в даних СПОВ прослідоквується сплата страхового внеску за березень 2014 року, яка була відсутня при зверненні від 14.05.2024 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частин 1, 2 статті 30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Згідно частини 1 статті 31 Закону №1058-IV залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Частиною 2 статті 33 Закону №1058-IV передбачено, що непрацюючі особи з інвалідністю II групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28цього Закону, за наявності такого страхового стажу, зокрема, у чоловіків - 30 років, якщо їм вперше встановлено інвалідність у віці до 59 років включно. Непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону №1058 особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема, для осіб з інвалідністю II та III груп від 38 років до досягнення особою 39 років включно - 8 років.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Як вже встановлено судом, 14 травня 2024 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі № 260/7758/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 від 23 травня 2024 року № 13; та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності від 14 травня 2024 року із зарахуванням до страхового стажу як повний місяць січня 2011 року, лютого та червня 2018 року, жовтня 2019 року.

За результатами повторного розгляду заяви позивача від 14 травня 2024 року ГУ ПФ у Вінницькій області винесено рішення від 21 лютого 2025 року № 13 про відмову у призначенні пенсії.

Відповідно до вказаного рішення страховий стаж становить 07 років 11 місяців 25 днів. У вказаному рішенні зазначено, що за даними документами, які були подані при зверненні та з урахуванням висновків суду до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. Також зазначено, що в даних СПОВ прослідоквується сплата страхового внеску за березень 2014 року, яка була відсутня при зверненні від 14.05.2024 року.

За визначенням ст. 1 Закону № 1058 страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ст. 20 Закону № 1058 страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положень ст. 106 Закону № 1058 відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, за змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

При цьому, на переконання суду, при повторному розгляді заяви за наявності інформації про сплату страхових внесків за березень 2014 року, відповідач -1 повинен був взяти до уваги вищевказаний факт та зарахувати до страхового стажу позивача березень 2014 року.

Таким чином, суд приходить висновку про необхідність зарахування березня 2014 року до страхового стажу позивача.

З огляду на встановлені судом обставини, на переконання суду, відповідач-1, приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 21 лютого 2025 року № 13 діяв всупереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на вищенаведене, з метою належного ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати ГУ ПФ України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача від 14 травня 2024 року про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням висновків суду щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 березня 2014 року та з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року № 260/7758/24, та вирішити питання про призначення позивачу пенсії по інвалідності.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем -1 не доведено правомірності свого рішення щодо відмови у призначенні позивачу пенсії по інвалідності та не зарахування до стажу березня 2014 року. У зв`язку з чим, суд приходить висновку, що рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії є протиправним та підлягає скасуванню та необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області зарахувати до стажу позивача вищевказаний період роботи та повторно розглянути заяву позивача від 14 травня 2024 року про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням висновків суду щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 березня 2014 року та з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року № 260/7758/24, та вирішити питання про призначення позивачу пенсії по інвалідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 21 лютого 2025 року № 13.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , для обчислення розміру пенсії, березень 2014 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 травня 2024 року про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням висновків суду та з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року в справі № 260/7758/24, та вирішити питання про призначення йому пенсії по інвалідності.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ) судові витрати у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька