Справа № 120/9942/23
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/9942/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вільчинський О.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

18 серпня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Моніча Б.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09.09.2024 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нові довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, на 01.01.2021 та на 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XIІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в яких на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, вказати розміри: надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 35% посадового окладу.

30.12.2024 виписано виконавчий лист № 120/9942/23.

17.02.2025 позивачем подано до Вінницького окружного адміністративного суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382-382-3 КАС України.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач зазначив, що відповідачем на виконання рішення суду від 09.09.2024 виготовлено оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, однак не вірно обраховано розміри щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки доплати та премії), зокрема невірно обраховано розмір надбавки за особливості проходження служби, премії та інших додаткових видів грошового забезпечення (у грошовому виразі).

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.02.2025 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла наступного висновку.

Так, відмовляючи у задоволенні заяви позивача, поданої в порядку ст. 382-382-3 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду виконано в повному обсязі, а доводи позивача є безпідставні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 370 КАС України рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню рішення суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

За нормами статті 381-1 судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Згідно із нормами частини першої 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1-2 статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, аналіз вищевказаних положень ст.ст. 382, 382-1 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання. Водночас суд наділений повноваженнями вживати додаткових заходів контролю за виконання судового рішення окремими категоріями осіб - суб`єктами владних повноважень, не на користь яких ухвалене судове рішення.

Норми КАС України не містять обмеження щодо стадій процесу, на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених частиною першою статті 382 КАС України. Тобто суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, в тому числі й після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача.

В свою чергу встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується судом залежно від обставин конкретної справи та дій суб`єкта владних повноважень-відповідача щодо виконання судового рішення.

Водночас слід зазначити, що рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Боржник може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Згідно із частиною четвертою статті 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частина перша статті 373 КАС України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу положень частини першої статті Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Як встановлено з матеріалів справи, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30.01.2023 у справі № 120/9457/22, окрім іншого, було зобов`язано відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020, 1 січня 2021, 1 січня 2022 календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 для проведення перерахунку основного розміру пенсії.

На виконання вказаного рішення суду, відповідачем видано довідки від 05.04.2023 № ХЛ68248 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, в яких розмір надбавки за особливості проходження служби зменшено із 65% до 1% та премію з 35% до 10%.

Позивач, не погоджуючись із визначеними розмірами додаткових видів грошового забезпечення та вважаючи, що надбавка за особливості проходження служби має становити 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а премія - 35% від посадового окладу, звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду.

Рішенням суду від 09.09.2024 по справі № 120/9942/23 зобов`язано відповідача підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нові довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, та на 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XIІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, вказати розміри: надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 35% посадового окладу.

Таким чином, суд першої інстанції вірно резюмував, що спір, який був предметом розгляду у межах даної справи, стосувався визначення відсоткового розміру надбавки за особливості проходження служби та премії, і в цій частині спір вирішений на користь позивача.

Натомість, спору щодо саме обрахунку розмірів інших щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення на час розгляду справи між сторонами не існувало.

Таким чином, питання порядку обрахунку розмірів щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок та премії) в оновленій довідці про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 не було предметом дослідження в межах розгляду справи № 120/9942/23. При цьому, заявник у заяві про встановлення судового контролю наголошує на невірному обрахунку відповідачем не лише надбавки за особливості проходження служби та премії, а й вказує про невірний обрахунок інших додаткових видів грошового забезпечення, таких як надбавка за службу в умовах режимних обмежень.

В той же час, питання того, який саме розмір прожиткового мінімуму має бути врахований при виготовленні оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 зокрема і при обрахунку інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) не вирішувалось судом в межах справи № 120/9942/23.

Предмет спору в даній справі стосувався виключно дій відповідача щодо зменшення позивачу в довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 відсоткового розміру надбавки за особливості проходження служби та премії, а не розмірів чи/або порядку обрахунку будь-яких інших складових грошового забезпечення. Слід також зазначити, що судом не досліджувалось питання щодо сум решти щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, в тому числі, який має бути розмір цих складових, який прожитковий мінімум підлягає застосуванню при їх обчисленні та із яких складових розраховуються додаткові складові, що підлягають зазначенню в довідках.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про виконання відповідачем рішення суду у справі №120/9942/23 шляхом видання оновлених довідок про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, у яких зазначені розміри надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% та премії в розмірі 35%.

Таким чином, судова колегія резюмує, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про виконання відповідачем рішення Вінницького окружного адміністративного суду в повному обсязі.

Зважаючи на встановлені судом обставини, відсутні підстави для задоволення заяви позивача, поданої в порядку ст. 382-382-3 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Моніч Б.С.