Справа № 400/7179/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 р. № 400/7179/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54008,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач) про:

визнання протиправними дії відповідача щодо незарахування позивачці до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового забезпечення судді у відставці 3 (три) роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) згідно з розрахунком Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2025 № 07-23/3988/25 стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання;

зобов`язання відповідача зарахувати позивачці до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 3 (три) роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) згідно з розрахунком Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2025 № 07-23/3988/25 стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, та здійснити з 04.04.2025 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2025 № 07-23/3989/25 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням загального стажу 25 років 07 місяців 20 днів, у розмірі 60 % щомісячного довічного грошового утримання, ураховуючи раніше сплачені суми.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що у рішенні Вищої ради правосуддя від 03.04.2025 № 708/0/15-25 констатовано, що станом на 03.094.2025 (день звільнення її з посади судді Господарського суду Миколаївської області) до її стажу роботи, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню: робота на посаді судді 22 роки 7 місяців 20 днів і стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавав право на призначення на посаду судді, 3 роки. Проте, відповідач при обрахунку її щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці не зарахував три роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності). Внаслідок цього їй призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 54 % замість належних 60 % суддівської винагороди, працюючого судді. На думку позивачки, такі дії відповідача суперечать вимогам статей 64, 92 і 126 Конституції України, статті 135 і абзацу четвертому пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 1402-VIII).

У відзиві на позовну заяву від 24.07.2025 відповідач заперечив проти позову і просив у його задоволені відмовити. Відзив аргументовано тим, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, на 2021, 2022, 2023 і 2024 роки не змінився в порівняні з розміром прожиткового мінімуму на 2020 року, і відповідно не змінився розмір суддівської винагороди. Тому відсутні підстави для здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням довідок Господарського суду в Миколаївській області від 07.04.2025 № 07-23/3988/25 і від 07.04.2025 № 07-23/3989/25.

11.07.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) (без виклику сторін у судове засідання).

Розглянувши заяви сторін по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Згідно з Указом Президента України від 13.08.2002 № 712/2002 «Про призначення суддів» ОСОБА_2 призначено на посаду судді господарського суду Миколаївської області.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 03.04.2025 № 708/0/15-25 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Миколаївської області у зв`язку з поданням заяви про відставку» позивачку звільнено з посади судді Господарського суду Миколаївської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. В преамбулі вищевказаного рішення зазначено, що відповідно до частини другої статті 137 Закону № 1402-VIIІ до стажу роботи на посаді судді, що дає їй право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, 3 роки.

Наказом Господарського суду Миколаївської області від 03.04.2025 № 37-а «Про відрахування зі штату Господарського суду Миколаївської області судді ОСОБА_1 » позивачку з 03.04.2025 відраховано зі штату Господарського суду Миколаївської області у зв`язку зі звільненням у відставку.

Згідно з розрахунком Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2025 № 07-23/3988/25 стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, ОСОБА_1 , відповідний стаж позивачки складав 25 років 07 місяців 20 днів, враховуючи 3 роки її роботи з 25.01.1999 по 13.08.2002 на посаді помічника голови суду Господарського (арбітражного) суду Миколаївської області.

Відповідно до рішення відповідача від 18.04.2025 № 88 позивачці призначено довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 54 відсотків від суддівської винагороди, виходячи з її стажу на посаді судді 22 роки 07 місяців 21 день.

29.05.2025 позивачка звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку її щомісячного грошового утримання судді у відставці з врахуванням 3 років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимоги щодо якого визначені законом, та який надає право для призначення на посаду судді.

Листом від 27.06.2025 № 9540-7706/С-02/8-1400/25 відповідач відмовив у задоволенні її заяви, зазначивши про відсутність правових підстав для зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду її трудової діяльності на посаді помічника голови Арбітражного суду Миколаївської області.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Абзацом першим статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Згідно з частинами першою-третьою статті 142 Закону № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до абзацу 4 пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Статтею 137 Закону № 1402-VIII визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

У мотивувальній частині постанови від 11.07.2024 у справі № 990/67/24 Верховний Суд сформував правову позицію про те, що положення щодо зарахування до стажу роботи на посаді судді стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, закріплена у частині другій статті 137 Розділу IX «Забезпечення суддів» Закону № 1402-VIII. Частиною п`ятою статті 135 Закону № 1402-VIII поставлено розмір (у відсотках до посадового окладу) виплачуваної суддям щомісячної доплати за вислугу років в залежність від тривалості стажу роботи. Тобто, саме для цілей визначення питань забезпечення суддів у частині другій статті 137 Закону № 1402-VIII унормовано, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

В абзаці четвертому пункту 3.1 мотивувальної частини рішення від 19.11.2013 № 10-рп/2013 Конституційний Суд України сформував правовий висновок, що відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005, право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 № 18-рп/2011 вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Також в рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

Відповідно до пункту 11 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, термін повноважень суддів, їх незалежність, безпека, відповідна винагорода, умови служби, пенсії і вік виходу на пенсію повинні належним чином гарантуватися законом.

Вищенаведене узгоджується з положеннями Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10.07.1998, згідно з якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов`язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Таким чином, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 у справі № 308/6953/17, від 30.01.2020 у справі № 592/3694/17 і від 08.09.2022 у справі № 380/10696/21.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 03.04.2025 № 708/0/15-25 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Миколаївської області у зв`язку з поданням заяви про відставку» позивачку звільнено з посади судді Господарського суду Миколаївської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. В преамбулі вищевказаного рішення зазначено, що відповідно до частини другої статті 137 Закону № 1402-VIIІ до стажу роботи на посаді судді, що дає їй право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, 3 роки.

Згідно з розрахунком Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2025 № 07-23/3988/25 стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, ОСОБА_1 , відповідний стаж позивачки складав 25 років 07 місяців 20 днів, враховуючи 3 роки її роботи з 25.01.1999 по 13.08.2002 на посаді помічника голови суду Господарського (арбітражного) суду Миколаївської області.

Отже, станом на дату ухвалення Вищою радою правосуддя рішення від 03.04.2025 № 708/0/15-25 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Миколаївської області у зв`язку з поданням заяви про відставку» загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає право на відставку, становив 25 років 7 місяці 20 днів, включаючи 3 роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді.

Однак відповідач знехтував визначеним Вищою радою правосуддя у рішенні № 2009/0/15-24 від 02.07.2024 стажем судді при звільненні у відставку для призначення щомісячного грошового утримання, а також припустився помилки щодо правозастосування вищенаведених норм права, що призвело до порушення прав позивача, а тому дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 05.07.2024 у розмірі 60% (145 826, 25 грн) винагороди судді, яка працює на відповідній посаді на підставі довідки Східного апеляційного господарського суду №08-36/005946 від 05.07.2024 є протиправними.

Відтак щомісячне довічне грошове утримання позивачки повинно їй виплачуватись відповідно до частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді:

кількість повних років на посаді понад 20 років становить 5 років (25 20 = 5);

50 % + 5Х2% = 60 %.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 559/443/17 та від 09.11.2018 у справі № 713/1064/17.

Проте, відповідно до рішення відповідача від 18.04.2025 № 88 позивачці призначено довічне грошове утримання судді у відставці з 04.04.2025 у розмірі 54 відсотків від суддівської винагороди, виходячи з її стажу на посаді судді 22 роки 07 місяців 21 день.

29.05.2025 позивачка звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку її щомісячного грошового утримання судді у відставці з врахуванням 3 років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимоги щодо якого визначені законом, та який надає право для призначення на посаду судді.

Листом від 27.06.2025 № 9540-7706/С-02/8-1400/25 відповідач відмовив у задоволенні її заяви, зазначивши про відсутність правових підстав для зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду її трудової діяльності на посаді помічника голови Арбітражного суду Миколаївської області.

З огляду на вищевикладене, такі дії відповідача щодо незарахування позивачці до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 3 років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) є протиправними.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 05.07.2025 № 1750-6139-1995-6580 підтверджується понесення позивачкою судових витрат у розмірі 1211,20 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову. Тому ця сума підлягає відшкодуванню шляхом стягнення на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового забезпечення судді у відставці 3 (три) роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) згідно з розрахунком Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2025 № 07-23/3988/25 стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ):

зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 3 (Три) роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) згідно з розрахунком Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2025 № 07-23/3988/25 стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання;

здійснити з 04.04.2025 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2025 № 07-23/3989/25 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням загального стажу 25 років 07 місяців 20 днів, у розмірі 60 (Шістдесяти) відсотків щомісячного довічного грошового утримання, ураховуючи раніше виплачені суми.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) судовий збір у розмірі 1211 (Одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Повний текс рішення складено 19 серпня 2025 року