Справа № 160/3879/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/3879/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року (суддя Серьогіна О.В.) в справі №160/3879/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ) про:

визнання протиправними дій щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоду навчання в Криворізькому технікуму рудничної автоматики з 01.09.1960 року по 13.12.1962 року; періоду навчання в Криворізькому технікуму рудничної автоматики з 10.04.1963 року по 29.06.1963 року; періоду служби в Радянської армії з 21.11.1964 року по 19.10.1967 року;

визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії у розмірах та на умовах, визначених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язання здійснити з 02 вересня 2008 року перерахунок та виплату пенсії у розмірах та на умовах, визначених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України: періоду навчання в Криворізькому технікуму рудничної автоматики з 01.09.1960 року по 13.12.1962 року; періоду навчання в Криворізькому технікуму рудничної автоматики з 10.04.1963 року по 29.06.1963 року; періоду служби в Радянської армії з 21.11.1964 року по 19.10.1967 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України: період навчання в Криворізькому технікуму рудничної автоматики з 01.09.1960 року по 13.12.1962 року; період навчання в Криворізькому технікуму рудничної автоматики з 10.04.1963 року по 29.06.1963 року; період служби в Радянської армії з 21.11.1964 року по 19.10.1967 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.12.2024 року про здійснення перерахунку пенсії на пільгових умовах за Списком №1, враховуючи ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, з урахуванням висновків суду в даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Апелянт вказує, що позивач у період з 25.01.1964 по 16.11.1964 (до призову на військову службу) не навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі та не працював за професією, що дає право на призначення на пенсію за віком на пільгових умовах, що є основною вимогою статті 8 Закону № 2011-XII, тому період проходження строкової військової служби правомірно не зарахований до пільгового стажу.

З 01.01.1992 набрав чинності Закон України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення». Пенсію позивачу 08.05.1992 призначено відповідно до даного Закону. На час звернення позивача за призначенням пенсії порядок призначення та виплати пенсій врегулюваний законодавством України, а тому акт законодавства Союзу РСР не застосовується. Суд першої інстанції також посилається на пункт 109 «Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 04.08.1956 № 1044 - на дату звернення за призначенням пенсії втратило чинність.

Крім того, оскільки позивач навчався у технікумі, а не у закладі професійної (професійно-технічної) освіти, до позивача не застосовується норма, передбачена статтею 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту».

Також вважає, що позивач не має права на обчислення пенсії у розмірі 80% згідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: обов`язковою умовою для обчислення стажу відповідно до статті 8 Закону № 345-VI є факт роботи повний робочий день під землею не менше 15 років для чоловіків.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 08.05.1992 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію на пільгових умовах робота за Списком № 1 відповідно до Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення, обчислену згідно Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

23.12.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив зарахувати до пільгового стажу за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України: період навчання в Криворізькому технікуму рудничної автоматики з 01.09.1960 року - 13.12.1962 року; період навчання в Криворізькому технікуму рудничної автоматики з 10.04.1963 року - 29.06.1963 року; період служби в Радянської армії з 21.11.1964 року по 19.10.1967 року; провести з 02.09.2008 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірах та на умовах визначених відповідно до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.01.2025 року №4786-55218/Л-01/8-0400/25 позивачу повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії з огляду на наступне. З 08.05.1992 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до пункту а статті 13 Закону № 1788, з 01.01.2004 року розмір пенсії визначається відповідно до статті 27 з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058. Загальний страховий стаж зарахований по 31.05.2016 року, складає 46 років 0 місяців 15 днів, у тому числі пільговий стаж за списком №1 - 10 років 8 місяців. Загальний страховий стаж зараховано в повному обсязі згідно наступних документів: диплому серії НОМЕР_1 від 29.06.1963 року, довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.05.1991 року №4/199, трудової книжки б/н від 14.12.1962 року та даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування. Пільговий стаж по Списку 1 враховано на підставі довідок: №07/01 від 23.05.1991 року за період роботи в РУ ім. К. Лібкнехта шахта ім. 50 лет газеті Правда з 14.12.1962 року по 09.04.1963 року; №21ок від 31.05.1991 року за період роботи в ДПО Южруда РУ ім. Кірова з 27.11.1967 року по 17.08.1968 року; №472 від 29.05.1991 року за період роботи в ДПО Южруда РУ ім. Кірова з 14.08.1979 року по 10.04.1989 року. За матеріалами електронної пенсійної справи в період з 01.09.1960 року по 29.06.1963 року ОСОБА_1 навчався в Криворізькому технікумі рудничної автоматики (диплом серії НОМЕР_1 ), зазначений тип навчального закладу відсутній в переліку передбаченому статтею 18 Закону № 103/98-ВР. Розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено виходячи з коефіцієнту страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% - 0,46000. Для обчислення пенсії використано заробітну плату за період з 01.04.1984 року по 31.03.1989 року та за даними персоніфікованого обліку з 01.04.2008 року по 31.05.2012 року. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації склав - 1,57236. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки, із застосуванням коефіцієнтів збільшення в розмірі 1,17; 1,11; 1,11; 1,14; 1,197 та 1,0796 складає 12570,18 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796 = 7994,47 грн х 1,57236). Законом України від 19 листопада 2024 року № 4059-ІХ Про Державний бюджет України на 2025 рік розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2025 року встановлено на рівні 2361,00 грн. З урахуванням вимог законодавства загальний розмір пенсійної виплати за станом на 01.01.2025 складає - 6678,42 грн, з яких: 5782,28 грн - розмір пенсії за віком (ст.27) ( 12570,18 х 0,46000); 259,71 грн - доплата за понаднормовий стаж (11 років); 66,43 грн - підвищення дітям війни Пост. 112 п.6. Враховуючи вищевикладене, підстави для перерахунку пенсії відповідно до статті 28 Закону № 1058 та статті 8 Закону № 345 відсутні.

Судом встановлено, що пенсійним органом визнається факт наявності у позивача пільгового стажу за списком №1 - 10 років 8 місяців 14 днів.

При цьому, до пільгового стажу роботи позивача не зараховано:

- з 01.09.1960 року по 13.12.1962 року - строк навчання у навчальному закладі професійного спрямування) та з 10.04.1963 по 29.06.1963 року - строк навчання у навчальному закладі професійного спрямування) не зараховано, оскільки позивач навчався в Криворізькому технікумі рудничної автоматики, а не професійному (професійно-технічному) навчальному закладі;

- з 21.11.1964 року по 19.10.1967 року - строк проходження військової служби в збройних силах СРСР не зараховано з підстав того, що позивач у період з 05.01.1964 року по 16.11.1964 року (стаж до призову на військову службу) не навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі та не працював за професією, що дає право на призначення на пенсію за віком на пільгових умовах.

Суд першої інстанції вказав, що безпосередньо за періодом військової служби позивача слідувала підземна робота (за Списком № 1), що підтверджено записами трудової книжки позивача від 14.12.1962 року позивач з 27.11.1967 року прийнятий підземним машиністом скрепера 5 розряда (запис №8 на стор. 4), тому період строкової військової служби має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Щодо навчання позивача суд першої інстанції зазначив, що позивач навчався у Криворізькому технікумі рудничної автоматики, з 01.09.1960 по 13.12.1962 року; з 14.12.1962 року по 09.04.1963 року позивач працював на підземних роботах за Списком 1, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача та трудової книжки позивача від 14.12.1962 року; позивач навчався в Криворізькому технікумі рудничної автоматики з 10.04.1963 року по 29.06.1963 року.

Факт здобуття спеціалізованої освіти підтверджується копією диплому 646264 від 29.07.1963 року, матеріалами пенсійної справи, згідно з якими позивач закінчив повний курс технікуму з спеціальністю розробка рудних та розсипних місценароджень.

Тому суд першої інстанції вважав, що незарахування військової служби позивача у Збройних Силах СРСР та період навчання у технікумі як такої, що прирівнюється до роботи шахтарем (за Списком № 1) є протиправним.

Суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України: періоду навчання в Криворізькому технікуму рудничної автоматики з 01.09.1960 року по 13.12.1962 року; періоду навчання в Криворізькому технікуму рудничної автоматики з 10.04.1963 року по 29.06.1963 року; періоду служби в Радянської армії з 21.11.1964 року по 19.10.1967 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.12.2024 року про здійснення перерахунку пенсії на пільгових умовах за Списком №1 враховуючи ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, з урахуванням висновків суду в даній справі.

Щодо позовних вимог в частині призначення пенсії з урахуванням норм ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці суд першої інстанції зазначив, що оскільки на час розгляду цієї справи відповідач заперечує право позивача на зарахування до пільгового стажу роботи періодів навчання та військової служби, однак питання щодо перерахунку пенсії з урахуванням норм ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці після зарахування вказаних періодів навчання та військової служби відповідачем не досліджувалось, а тому вимоги позивача в цій частині є передчасними.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 08 травня 1992 року отримує пенсію на пільгових умовах робота за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», обчислену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач 23 грудня 2024 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про зарахування до пільгового стажу за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду навчання в Криворізькому технікуму рудничної автоматики з 01.09.1960 року - 13.12.1962 року, періоду навчання в Криворізькому технікуму рудничної автоматики з 10.04.1963 року - 29.06.1963 року, періоду служби в Радянської армії з 21.11.1964 року по 19.10.1967 року; проведення з 02 вересня 2008 року перерахунку та виплати пенсії у розмірах та на умовах, визначених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 27 січня 2025 року №4786-55218/Л-01/8-0400/25 позивачу повідомлено про відсутність підстав для зарахування зазначених періодів до пільгового стажу та перерахунку пенсії із врахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідачем обчислено пільговий стаж позивача за списком №1 у розмірі 10 років 8 місяців 14 днів.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання зарахування до пільгового стажу позивача періоду проходження строкової військової служби та періоду навчання у технікумі.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який набрав чинності 01 січня 2004 року.

Питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників нині регулюється статтею 114 Закону № 1058-IV.

Згідно з абзацами 1 та 2 пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 24 Закону № 1058-IV визначені періоди, з яких складається страховий стаж.

Частиною першої статті 24 цього Закону встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За положеннями частини третьої цієї статті страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Судом встановлено, що в період з 01.09.1960 року по 13.12.1962 року та з 10.04.1963 по 29.06.1963 року позивач навчався в Криворізькому технікумі рудничної автоматики, з 21.11.1964?року по 19.10.1967 року проходив строкову військову службу.

Стосовно питання зарахування до пільгового стажу періоду навчання суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується, зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку системи професійної (професійно-технічної) освіти, створення умов для професійної самореалізації особистості та забезпечення потреб суспільства і держави у кваліфікованих робітниках визначаються Законом України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" № 103/98-ВР від 10 лютого 1998 року (далі - Закон № 103/98-ВР), відповідно до частини першої статті 38 якого час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

У розумінні частини першої статті 17 Закону № 103/98-ВР заклад професійної (професійно-технічної) освіти - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 Закону № 103/98-ВР встановлено, що до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.

За положеннями статті 3 Закону № 103/98-ВР професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.

Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.

Відповідно до статті 5 Закону № 103/98-ВР професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.

Судом встановлено, що позивач з 01.09.1960 року по 13.12.1962 року та з 10.04.1963 по 29.06.1963 року навчався у Криворізькому технікумі рудничної автоматики, з 14.12.1962 року по 09.04.1963 року позивач працював на підземних роботах за Списком 1, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача та трудової книжки позивача від 14.12.1962 року.

Факт здобуття спеціалізованої освіти підтверджується копією диплому 646264 від 29.07.1963 року, згідно з яким позивач закінчив повний курс технікуму з спеціальністю розробка рудних та розсипних місценароджень.

При цьому перерва між днем закінчення позивачем навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує 3 місяців.

У період навчання позивача діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 04.08.1956 року №1044 (далі - Положення №1044) та Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року №590 (далі - Положення №590).

Підпункт «и» ч. 1 ст. 109 Положення №1044, підпункт «и» ч. 1 ст. 109 Положення №590 передбачали, що крім роботи робочим або службовцем в загальний стаж роботи зараховується також навчання в вищих навчальних закладах, середніх спеціальних навчальних (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.) закладах.

Оскільки позивачем отримана професійно-технічна освіта у Криворізькому технікумі рудничної автоматики за фахом розробка рудних та розсипних місценароджень, а за положеннями Закону № 103/98-ВР до закладів професійно-технічної освіти належать інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання, враховуючи установлені підпунктом «и» ч. 1 ст. 109 Положення №1044, підпункт «и» ч. 1 ст. 109 Положення №590 приписи щодо зарахування до стажу періоду навчання у технікумах, суд доходить до висновку, що період навчання позивача у Криворізькому технікумі рудничної автоматики має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Судом в постанові від 04 березня 2020 року у справі № 367/945/17, розглядаючи подібні правовідносини, зокрема, щодо зарахування до пільгового стажу особу періоду навчання у гірничому технікумі.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність не зарахування періоду навчання в технікумі до пільгового стажу позивача за списком №1.

Щодо питання зарахування до пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби суд вказує наступне.

Відповідно до пункту в) частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою статті 2 Закону № 2232-ХІІ передбачено види військової служби, а саме, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ), відповідно до статті 1-2 якого військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації, які не можуть бути скасовані чи призупинені без їх рівноцінної заміни.

Положеннями абзацу 2 частини першої статті 8 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Позивач проходив строкову військову службу з листопада 1964 по жовтень 1967 року.

У вказаний період діяло Положення №1044 та Положення № 590, пунктом «к» частини першої яких передбачалось, що крім роботи робочим або службовцем в загальний стаж роботи зараховується також служба у складі Збройних Сил СРСР.

Згідно з підпунктом 3 пункту 109 вказаних Положень при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідністю робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах та на інших роботах з важкими умовами праці періоди, вказані в підпунктах "к" і "л", прирівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала вказаному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Судом встановлено, що безпосередньо за періодом військової служби позивача слідувала підземна робота (за Списком № 1), що підтверджено записами трудової книжки позивача, відповідно до яких позивач з 27.11.1967 року прийнятий підземним машиністом скрепера 5 розряду (запис №8 на стор. 4).

Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність незарахування періоду проходження позивачем строкової військової служби до пільгового стажу.

Доводи апелянта стосовно того, що позивач до призову на військову службу не навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі та не працював за професією, що дає право на призначення на пенсію за віком на пільгових умовах, що є основною вимогою статті 8 Закону № 2011-XII, тому період проходження строкової військової служби правомірно не зарахований до пільгового стажу, спростовані тим фактом, що безпосередньо за періодом військової служби позивача слідувала підземна робота (за Списком № 1), тобто дотримано умови зарахування періоду військової служби до стажу за спеціальністю, визначені підпунктом 3 пункту 109 Положення № 590.

Аргумент апелянта про правомірність незарахування періоду навчання у технікумі спростований приведеними висновками суду, які ґрунтуються на відповідній позиції Верховного Суду.

Також суд відхиляє аргумент щодо незастосовності до спірних правовідносин нормативно-правових акті СРСР, адже відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Стосовно доводів апелянта, що позивач не має права на обчислення пенсії у розмірі 80% згідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: обов`язковою умовою для обчислення стажу відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345-VI є факт роботи повний робочий день під землею не менше 15 років для чоловіків, суд зазначає, що судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача про обчислення пенсії позивача із врахуванням положень цього закону, тому такі доводи є цілком незмістовними.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року в справі № 160/3879/25 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року в справі № 160/3879/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 18 серпня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 18 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко