Справа № 240/12625/25
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/12625/25

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , Третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про стягнення коштів,

встановив:

Адміністрація Державної прикордонної служби України звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 250 357,61 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що підставою звернення до суду стало невиконання Відповідачем умов підписаного контракту через небажання продовжувати навчання, що обумовило обов`язок відшкодування ОСОБА_1 витрат на його утримання з 30.07.2024 року по 04.04.2025 в навчальному закладі, розмір яких складає заявлену до стягнення суму. У добровільному порядку такі витрати відшкодовані не були.

Ухвалою суду від 09.05.2025 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надіслав відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що Позивачем не було додано до позовної заяви та в матеріалах справи відсутні будь-які докази фактичного отримання ним послуг вказаних в позові за відповідний період навчання, не надано доказів підтвердження виплати шомісячного грошового забезпечення курсанту, а також доказів вартості та відповідності нормам харчування, за яке нарахована сума боргу. Крім того, весь період навчання, за виключенням перших двох місяців, він проживав на ореднованій квартирі, за оренду якої сплачував самостійно, а відтак у службовому постійному житлі Військової частини він не проживав та відповідно не споживав комунальні послуги. Відповідач посилається на висновки Великої Палати Верховного суду, та вказує, що у вказаній справі застосуванню підлягають норми Порядку № 260, а не Порядку № 964, а тому виплачене Відповідачу за час навчання грошове забезпечення відшкодуванню не підлягає, просить в задоволенні позову відмовити.

Третьою особою письмові пояснення щодо своєї правової позиції подані не були.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що протягом періоду навчання Відповідач перебував в Національної академії, в результаті чого користувався комунальними послугами та енергоносіями, розрахунок було здійснено виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу у суворій відповідності до пункту 2.1.6. спільного наказу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовій частині НОМЕР_1 ) з 30.07.2024 року по 04.04.2025 року на посаді курсанта.

Відповідно до пункту 1 Контракту від 30.07.2024 року укладеного між Відповідачем та Національною академією, ОСОБА_1 , ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання) у вищому військовому навчальному закладі Державної прикордонної служби України, добровільно вступив на військову службу (навчання) і взяв на себе зобов`язання, зокрема: зобов`язався у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу на посадах офіцерського складу відшкодувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України.

18.02.2025 року Позивач подав рапорт про його відрахування з числа курсантів Академії у зв`язку з небажанням подальшого навчання.

Наказом ректора ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) від 04.04.2025 року № 420-ОС з Відповідачем було розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) за частиною 11 (через небажання продовжувати навчання) статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 04.04.2025 року.

Відповідач під час навчання у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовій частині НОМЕР_1 ) перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України на утримання Відповідача було витрачено: на грошове забезпечення 207 034, 45 грн.; на медичне забезпечення 0, 00 грн.; на продовольче забезпечення 23 957, 36 грн.; забезпечення комунальними послугами та енергоносіями 19 365, 80 грн.; на речове забезпечення 0, 00 грн., всього на суму 250 357, 61 грн. Дана обставина підтверджується відповідними довідками, що додаються. У зв`язку з несплатою у добровільному порядку витрат на утримання в навчальному закладі, Позивач звернувся до суду.

Спірні відносини між сторонами у даній справі щодо проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовані правовими нормами Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII (надалі - Закон №2232-XII).

За приписами вказаного Закону, зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань. З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 3 частини 2 статті 23 цього Закону.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктом 1 Порядку "Про відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (надалі - Порядок №964) визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з пунктом 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.

Згідно з пункту 2.1.4. Порядку розрахунку витрат, витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Відповідно до пункту 2.1.6. Порядку розрахунку витрат, до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Суд встановив, що за Відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Академії, в сумі 250 357,61 грн., що підтверджується матеріалами адміністративної справи, зокрема розрахунком від 04.04.2025 року за № 11 та довідками-розрахунками.

04.04.2025 року Національною Академією було вручено Позивачу вимогу щодо виконання зобов`язань з відшкодуванні витрат на утримання під час навчання у сумі 250 357,61 грн.

Вказану вимогу Відповідач отримав особисто 04.04.2025 року, що підтверджується його підписом на вимозі. Додатково відповідач зазначив, що відмовляється у добровільному порядку відшкодувати витрати на утримання в навчальному закладі.

Згідно з пунктами 7-8 Порядку № 964 у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку, а сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

Суд наголошує, що курсанти, які навчаються в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними). Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, Відповідач на даний час зазначену вище суму коштів не відшкодував, що є підставою для задоволення позову.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що Позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з Відповідача на користь Державної прикордонної служби України сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість Відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи.

Одночасно суд зазначає про безпідставність доводів Відповідача щодо врахування при вирішенні даного спору положень Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Позивач не врахував, що порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в органах Держприкордонслужби, в тому числі курсантів, слухачів, докторантів, ад`юнктів та ліцеїстів військових ліцеїв, регулюються правовими нормами Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та деяким іншим особам, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558.

Підстави, передбачені ст.ст .139-143 КАС України, для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі, відсутні.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, Київ, 01034, ) третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - Національна академія Державної прикордонної служби України ім.Богдана Хмельницького (вул. Шевченка, 46, м. Хмельницький, Хмельницький район, Хмельницька область, 29007, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення коштів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України (, р/р UA1018593, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172) грошові кошти в розмірі 250 357, 61 грн. (двісті п`ятдесят тисяч триста п`ятдесят сім гривень 61 коп.) витрати, пов`язані з його утриманням у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовій частині НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

20.08.25