Справа № 554/7758/25
Суддя: Материнко М. О.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 14.08.2025Справа № 554/7758/25
Провадження № 2-а/554/137/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судових засідань - Станкевич Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві адміністративну справу за позовом, адвоката Слуцього Олександра Владиславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Слуцький О.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Полтави з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 року № 595, якою притягнуто ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 , (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі: 8 000, 00 грн.

В обгрунтування позову адвокат Слуцький О.В. зазначив, що у травні 2025 року за допомогою додатку «Резерв+», позивач ОСОБА_1 помітив, що він перебуває у розшуку за неявку по повістці.

15.05.2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 де йому повідомили, що він перебуває у розшуку за те, що 24.04.2025 року не з`явився за повісткою, яка йому була нібито направлена.

У позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 повідомив те, що повістка йому не направлялася та не приходила, і взагалі 24.04.2025 року він за власної ініціативи отримав електронне направлення на проходження військово-лікарської комісії.

Посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомили, що ОСОБА_1 має сплатити штраф для зняття його з розшуку та дали йому реквізити для сплати.

Справу про адміністративне правопорушення посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 не розглядали, а рішення, яким було б притягнуто ОСОБА_1 не приймалося.

ОСОБА_1 попросив надати йому постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та матеріали, які підтверджують направлення йому повістки.

Посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомили ОСОБА_1 щоб за постановою про притягнення до адміністративної відповідальності він прийшов 19.05.2025 року.

19.05.2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де йому надали:

-постанову за справою про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 року № 595;

-повістку № 3199460 від 14.04.2025 року;

-опис вкладення у лист;

-трекінг.

Оскільки, з вищевказаних документів взагалі не вбачається те, що повістка № 3199460 була направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , адже на описі вкладення у лист відсутня печатка поштового відділення, а також з огляду на те, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 року № 595 виносилася без відома та участі позивача, ОСОБА_1 , представник позивача, адвокат Слуцький О.В., вважає, що зазначена постанова має бути визнана протиправною та скасована.

10.06.2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що позивачу, ОСОБА_1 була надіслана повістка рекомендованим листом через оператора «Укрпошта», згідно якої він повинен був з`явитись 24.04.2025 року, однак у зазначений час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про причини неявки не повідомив. За довідкою про повернення рекомендованого листа АТ «Укрпошта» вбачається, що була невдала спроба вручити повістку позивачу працівниками поштового відділення та 22.04.2025 року повернута відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання.

Так після розгляду справи про адміністративне правопорушення була складенапостанова № 595 від 15.05.2025 року, яка була вручена особисто позивачу 19.05.2025 року (з додатками).

ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначив, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 правомірно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Також, ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначив, що не є належним відповідачем з огляду на те, що оскаржувана постанова не виносилася його посадовими особами.

10.06.2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло клопотання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14.07.2025 року до Шевченківського районного суду м. Полтави від представника позивача, адвоката Слуцького О.В. надійшла заява про заміну відповідача у якій він просив замінити відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 на належного відповідача, який виносив оскаржувану постанову ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також, до заяви про заміну відповідача була додана позовна заява (уточнена редакція) у якій представник позивача, адвокат Слуцький О.В. просив стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі: 8 000, 00 грн. та розглядати справи за вимогами уточненої позовної заяви.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 15.07.2025 року у справі № 554/7758/25 постановлено замінити первісного відповідача на належного - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визначено відповідачу строк в п`ять днів, з дня вручення цієї ухвали, для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України.

Попереджено відповідача, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом, як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАС України).Розгляд справи призначений на 14.08.2025 року о 11:30.

14.08.2025 року від представника позивача, адвоката Слуцького О.В. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1 .

З боку відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 відзив на позовну заяву не надходив, а уповноважений представник не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи відповідача було належним чином повідомлено.

З огляду на належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, суд розглядаючи справу за їх відсутності, дослідивши матеріали справи, оцінившинаявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги представника позивача, адвоката Слуцького О.В. підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 389-VІІІ від 12.05.2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час розгляду справи.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року і до теперішнього часу в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211, крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У ч. 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши безпосередньо, всебічно, об`єктивно та повно наявні у матеріалах справи докази суд встановив, що у матеріалах справи наявні:

-копія повістки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 3199460 від 14.04.2025 року, що виписана на ім`я позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо його явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 24.04.2025 року о 9:00 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-копія опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 892 без штампу АТ «Укрпошта» та підпису оператора поштового відділення, згідно якого на ім`я ОСОБА_1 мала направлятися повістка від 14.04.2025 року № 3199460;

-копія трекінгу АТ «Укрпошта» № 892, згідно якого поштове відправлення було прийнято до відправки 18.04.2025 року;

-копію постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 року № 595, згідно якої ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яке полягає у неявці 24.04.2025 року за повісткою № 3199460 для уточнення даних. Копія даної постанови отримана ОСОБА_1 19.05.2025 року.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд застосовує наступні норми.

Механізм проведення призову громадян на військову служба визначений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року№ 560, (далі Постанова № 560).

З оголошенням мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

резервісти та військовозобов`язані, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях, (п. 20 Постанови № 560).

За викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, (п. 21 Постанови № 560).

Під час мобілізації громадяни викликаються з метою:

1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів:

взяття на військовий облік;

-проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

-уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки);

-призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби, (п. 27 Постанови № 560).

У повістці зазначаються:

-прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

-найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку;

-мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

-місце, день і час явки за викликом;

-найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою;

-прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

-реєстраційний номер повістки;

-роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки, (п. 29 Постанови № 560).

Повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.

У разі оформлення повістки на бланку керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу засвідчує її особистим підписом та скріплює гербовою печаткою.

Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів або Журналі реєстрації виданих для оповіщення повісток за формою згідно з додатком 3, (п. 30 Постанови № 560).

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, (п. 34 Постанови № 560).

Отже, повістка про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки має бути направлена протягом 48 годин після її підписання керівником, за допомогою засобів поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та з описом вкладення на адресу місця проживання військовозобов`язаного.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містить доказів того, що повістка № 3199460 від 14.04.2025 року була відправлена ІНФОРМАЦІЯ_7 на адресу ОСОБА_1 саме протягом 48 годин після її підписання, адже згідно наявної у матеріалах справи копії трекінгу АТ «Укрпошта» № 892, відправка поштового відправлення датована лише 18.04.2025 року, тобто на четвертий день після її підписання посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , що очевидно не відповідає встановленим вимогам п. 34 Постанова № 560.

Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що повістка № 3199460 від 14.04.2025 року була направлена ОСОБА_1 з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, як того вимагає п. 34 Постанови № 560, як і не містить доказів її направлення у цілому, адже у матеріалах справи відсутні докази про прийняття (отримання) поштового відправлення або його повернення, зокрема, копії конверту з відміткою або рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 року № 595, ОСОБА_1 притягнутий саме за неявку по повістці № 3199460 від 14.04.2025 року, яка була направлення останньому рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які могли б підтвердити, що у поведінці ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема, його об`єктивна сторона неявка ОСОБА_1 за повісткою, яка йому була належним чином направлена, як і відсутня подія адміністративного правопорушення належне направлення ОСОБА_1 повістки № 3199460 від 14.04.2025 року згідно встановлених вимог п. 34 Постанови № 560.

Отже, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не могло бути розпочати, а при його початку мало бути закрите ІНФОРМАЦІЯ_5 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у ОСОБА_1 .

Також, суд звертає увагу на недотримання ІНФОРМАЦІЯ_5 встановленої чинним законодавством процедури щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з п. 6 ст. 258 КУпАП, Протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Оскільки ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, згідно вимог ст.ст. 254 та 258 КУпАП, ІНФОРМАЦІЯ_8 на початку справи про адміністративне правопорушення мав скласти протокол щодо ОСОБА_1 , який з огляду на наявні у матеріалах справи докази та твердження учасників справи взагалі відсутній.

Згідно ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем перебування на військовому обліку особи, яка вчинила такі адміністративні правопорушення, або за місцем їх виявлення.

Відповідно до ст. 2772 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Окрім відсутності протоколу про адміністративне правопорушення, суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутній доказ того, що ОСОБА_1 згідно вимог ст.ст. 276 та 2772 КУпАП був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У свою чергу, ІНФОРМАЦІЯ_8 не надав суду доказів того, що ОСОБА_1 повідомляли про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тим більше, суд звертає увагу, що у графі: «Копію постанови № 595 від «15» травня 2025 р. про притягнення до адміністративної відповідальності отримано», зазначено дату 19.05.2025 року.

Тобто, зміст постанови свідчить про те, що справа про адміністративне правопорушення розглядалася за відсутності ОСОБА_1 .

У постанові від 18.11.2021 року у справі № 185/8460/16-а Верховний Суд зазначив:

«Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.».

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 676/752/17, від 17.09.2020 року у справі № 685/1153/17.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату та місце Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов наступного висновку:

«………факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.».

Згідно зі ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Отже, враховуючи те, що ІНФОРМАЦІЯ_8 не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, що передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а також сама подія адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про те, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 року № 595, якою притягнуто ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 3 ст. 210-1 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Також, вирішуючи даний спір, суд має вирішити питання про розподіл судових витрат, при якому враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1, 7 та 9 ст. 139 ЦПК України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом встановлено, що представник позивача, адвокат Слуцький О.В. разом з позовною заявою надав докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, зокрема:

-копія Договору про надання професійної правничої допомоги № 19/05-25-1;

-копія Додатку № 1 до Договору про надання професійної правничої допомоги № 19/05-25-1 «Попередній розрахунок вартості професійної правничої допомоги», згідно якого вартість послуг за консультацію та написання позовної заяви складає: 8 000, 00 грн.;

-копія Акту приймання передачі до Договору про надання професійної правничої допомоги № 19/05-25-1, згідно якого ОСОБА_1 має сплатити кошти на користь адвоката Слуцького О.В. протягом 15 днів з моменту ухвалення рішення Шевченківським районним судом м. Полтави у спорі про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28.11.2002 року Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви , пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Отже, з огляду на характер виконаних адвокатом робіт і обсяг наданих послуг, характер спору, складність справи, суд вважає, що визначена представником позивача сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі: 8 000, 00 грн. відповідає принципам справедливості, пропорційності та верховенства права та підлягає задоволенню разом з витратами зі сплати судового збору у розмірі: 605, 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 255, 256, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 46, 72, 77, 229, 241-256, 257, 286 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги адвоката Слуцького Олександра Владиславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 за позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною скасування постанови - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 року № 595, якою притягнуто ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі: 8 000, 00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі: 605, 60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 18.08.2025 року.

Суддя Материнко М.О.