Справа № 380/16218/25
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

18 серпня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить суд:

- визнати незаконним рішення ВЛК від 21.01.2025 року щодо ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 направити ОСОБА_1 на повторну ВЛК для об`єктивного розгляду його медичного стану з урахуванням усіх наданих медичних документів та діагнозів, що підпадають під статті 16(а) та 18(а) Розкладу хвороб;

- зобов`язати визнати ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статей 16(а) та 18(а) Розкладу хвороб.

Ухвалою судді від 14 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Позивач 14.08.2025 (зареєстровано в суді 15.08.2025 за №66515) подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд: зупинити дію рішення ВЛК від 21.01.2025 року про придатність позивача до військової служби до набрання законної сили рішенням суду; тимчасово звільнити позивача з проходження військової служби на період розгляду цієї справи; заборонити ТЦК переміщати позивача до інших військових частин чи направляти в зону бойових дій; зобов`язати ТЦК та СП направити позивача на повторну ВЛК для об`єктивного розгляду стану здоров`я позивача з урахуванням усіх долучених медичних документів; заборонити притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за неможливість виконувати військові обов`язки з медичних причин до розгляду справи по суті.

Заява обґрунтована тим, що продовження служби може призвести до незворотних наслідків для життя і здоров`я (F22.0, параноїдний розлад, двічі перебував на стаціонарному лікуванні під час служби). Рішення ВЛК ухвалене з грубим порушенням процедури скарги та документи проігноровано. Відповідно до ст. 150, 151 КАС України допускають забезпечення позову при ризику незворотних наслідків.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд керується наступним.

Відповідно до частини 1 - 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з приписами статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Отже, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Щодо твердження заявника про те, що продовження служби може призвести до незворотних наслідків для життя і здоров`я (F22.0, параноїдний розлад, двічі перебував на стаціонарному лікуванні під час служби) суд зазначає наступне.

Позивач до заяви про забезпечення позову долучив виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №457 від 17.03.2025, медичну карту амбулаторного хворого №2020.0013101, консультації психотерапевта, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), рецепти.

Однак, у долучених документах відсутні висновки медичних закладів (лікарів) про неможливість проходження військової служби позивачем.

Можливість проходження служби позивачем визначила, як про це зазначає ОСОБА_1 , військово-лікарська комісія у рішенні від 21.01.2025 на підставі якого позивач був мобілізований на військову службу.

Однак, суд не може давати правову оцінку рішенню військово-лікарської комісії у рішенні від 21.01.2025, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Посилання заявника на випадок можливого настання негативних наслідків в майбутньому не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову.

ОСОБА_1 у заяві просить: тимчасово звільнити позивача з проходження військової служби на період розгляду цієї справи; заборонити ТЦК переміщати позивача до інших військових частин чи направляти в зону бойових дій; заборонити притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Суд з приводу цього зазначає, що забезпечення позову в такий спосіб призведе до порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів військових частин, в яких проходить службу позивач, що не є учасниками вказаного судового процесу.

ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову просить зобов`язати ТЦК та СП направити позивача на повторну ВЛК для об`єктивного розгляду стану здоров`я позивача з урахуванням усіх долучених медичних документів.

Щодо цієї вимоги суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 151 КАС України забезпечення позову у такий спосіб не допускається, зокрема шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Також слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.05.2023 у справі №640/15534/22.

Сама лише незгода з рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання таких протиправним ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Твердження позивача має суб`єктивний характер та обумовлене його процесуальним становищем зацікавленої сторони.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Предметом позову, забезпечити який просив позивач, є визнання незаконним рішення ВЛК від 21.01.2025 року щодо ОСОБА_1 ; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 направити ОСОБА_1 на повторну ВЛК для об`єктивного розгляду його медичного стану з урахуванням усіх наданих медичних документів та діагнозів, що підпадають під статті 16(а) та 18(а) Розкладу хвороб; зобов`язання визнати ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статей 16(а) та 18(а) Розкладу хвороб.

Заходи забезпечення позову, які позивач просить суд вжити, зокрема заборонити відповідачу переміщувати позивача до інших військових частин або направляти в зону бойових дій, тимчасово звільнити позивача від проходження військової служби, заборонити притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, фактично стосуються проходження військової служби, натомість спір, який виник між сторонами у розглядуваній справі, стосується визнання незаконним рішення ВЛК.

Тобто, частина вищезазначених заходів забезпечення позову, які позивач просить суд вжити, фактично виходять за межі заявлених позовних вимог та не є дотичними до предмета ініційованого позивачем спору.

Заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 КАС України та не доведено необхідність вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням положень ч.2 статті 150 КАС України, у зв`язку з чим суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ухвалив:

у задоволенні заяви про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Р.М. Брильовський