Справа № 520/12785/25
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2025 р. №520/12785/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 з приводу ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 08 травня 2024 по 21 травня 2024 року додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 20 січня 2024 р. пораненням, в разі не нарахування додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшеної до 100 000 гривень.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 за періоди з 08 травня 2024 по 21 травня 2024 року додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 20 січня 2024 року пораненням та стягнути суму у розмірі 45161 грн. 20 коп. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має право на отримання додаткової винагороди передбачененої Постановою №168 за період з 08 травня 2024 по 21 травня 2024 року в з розрахунку 100000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаним із захистом Батьківщини в санаторії ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте відповідач протиправно не здійснив таку виплату.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копія ухвали по справі була надіслана сторонам та отримана ними, що підтверджується матеріалами справи.

Від Військової частини НОМЕР_1 , надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши, що підстави для нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень за час перебування у санаторії ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 08 травня 2024 року по 21 травня 2024 року відсутні з огляду на те, що позивач перебував не на стаціонарному лікуванні.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 24.02.2022 року по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 та має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 .

Позивач 20.01.2024 отримав вибухову травму під час виконання обов`язків військової служби, які пов`язані із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №2401/24 від 12.03.2024.

Наведене також підтверджується Довідкою військово-лікарської комісії від 07 травня 2024 року. Вказаною довідкою ВЛК зазначено, що позивач потребує переведення для лікування (завершальної медичної реабілітації) в санаторії "Роща" терміном на 14 календарних днів.

У період з з 08 травня 2024 року по 21 травня 2024 року позивач перебував на лікуванні в санаторії "Роща" , що підтверджується відповідною Довідкою з санаторію "Роща".

Позивач у адміністративному позові вказує, що він не отримав додаткову винагороду, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 р. №168 (далі - Постанова №168), а саме, за період його перебування на лікуванні у санаторії "Роща" з 08 травня 2024 року по 21 травня 2024 року.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача із Заявою від 07.02.2025, в якому просив здійснити доплату за перебування на лікуванні.

На вказане звернення позивачу було надано Відповідь №40/17/13/1-260-2025 від 17.03.2025, в якій було вказано, що Наказом командира військової частини позивачу (по стройовій частині) оголошено кількість днів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій у березні, квітні та травні 2024 року, а саме: 1) 17 днів за березень 2024 року; 2) 20 днів за квітень 2024 року; 3) 7 днів за травень 2024 року. У зазначеній відповіді також вказано, що зазначені вище виплати будуть здійснені до кінця березня 2025 року.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди за період з 08 травня 2024 по 21 травня 2024 року , позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно з статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Спірним у справі є питання для нарахування додаткової винагороди позивачу за період з 08.05.2024 по 21.05.2024 за час перебування у санаторії "Роща" згідно з положеннями Постанови №168.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Також, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Відповідно до пункту 7 окремого доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 № 912/в/29, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень належить включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому підставою для видання такого наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

В даному ж випадку, вищевказані умови, які необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди позивачем дотримані та підтверджуються наступними документами.

Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) підтверджено, що молодший лейтенант ОСОБА_1 20 січня 2024 року отриман(ла) вибухова травма. Закрита черепно-мозкона травна, струс годовного мозку, Цефалсічний, гіпертензивний, вестибулоятактичний синдроми. За обставин близько 11.00 год. 20.01.2024 року під час несення служби на околиці н.п. Роболиво Запорізької області під час мінометного обстрілу підрозділами збройних сил російської федерації молодший лейтенант ОСОБА_1 , отримав поранення. Після отримання поранення даному військовослужбовцю медичними працівниками було надано медичну допомогу та евакуйовано до ПХГ «ОРІХІВ» Запорізької області. Перебував у засобах індивідуального, захисту. У стані алкогольного чи паркотичного сп?яніння не перебував. Вишевказаві поранення отриманні під час виконання обов?язків військової служби, які пов?язані із захистом Батьківщини.

Півстава: Бойове розпорядження №59/г БР від 29.04,2023, донесення із військової частини НОМЕР_1 НГУ № 40/17/2/2/3-721 від 20.01.2024 (а.с. 19).

Довідкою військово-лікарської комісії від 07 травня 2024 року підтверджено, що молодшому лейтенанту ОСОБА_1 . Проведено медичний огляд ВЛК 07 травня 2024 року. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв?язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Вибухова травма ( 21.01.24р.). Посттравматична контузія спинного мозку на рівні хребця Th5 хребця. Протрузія диска Th10-Th1l. Спондитьоз Остеохондроз грудного та попереково-крижового відділів хребта. Консолідуючі переломи остистих відростків Thl, Th7. Консолідуючий вогнепальний уламковий перелом лівої лопатки. Стан важкості згідно наказу МОЗ України N? 370 від 04.07.2007 «Про затвердження Класифікатора розподілу травм за ступеню важкості» травма відноситься до тяжких. Травма, ТАК, пов?язана з захистом Батьківщинн. На підставі статті 81 графи III Розкладу хвороб

Визначено, що потребує переведення для лікування (завершальної медичної реабілітації) в санатрії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (вул. Санаторна,46 пгт. Песочин Харківебка область.) терміном на 14 календарних днів (а.с. 20).

Довідкою з санаторію "Роща" підтверджено, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні в санаторії "Роща" з 08.05.2024 по 21.05.2024 року (а.с. 21).

Таким чином, факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми, каліцтва) за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з захистом Батьківщини, підтверджується належними та достатніми доказами.

Разом із тим, відповідач не надав до суду доказів та не вказав аргументованих доводів щодо підстав невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 грн. пропорційно дням перебування на лікуванні та у відпустці для лікування після поранення на лікуванні в санаторії "Роща" з 08.05.2024 по 21.05.2024 року.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено перебування позивача на у відпустці відповідачем протиправно не нараховано та невиплачено додаткову винагороду в розмірі до 100000,00 грн. за період лікування в санаторії "Роща" з 08.05.2024 по 21.05.2024 року, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року.

З огляду на висновки суду про протиправність дій відповідача та для належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 за період з 08 травня 2024 по 21 травня 2024 року додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 20 січня 2024 року пораненням.

При цьому не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання відповідача стягнути суму у розмірі 45161 грн. 20 коп., оскільки стягненню підлягають лише ті суми, які були нараховані, але не виплачені.

Оскільки відповідачем не було нараховано позивачу додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування за період з 08 травня 2024 по 21 травня 2024 року, тому вимоги щодо її стягнення є передчасними.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, суд зазначає таке.

Положеннями п.2 Порядку №44 передбачено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Згідно із п. 3 Порядку № 44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Згідно із п. 5 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

З аналізу вказаних пунктів 2 - 3 Порядку № 44 слід дійти висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Отже з урахуванням наведеного нарахування та виплата позивачу вказаних сум має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.

Відтак, вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 є законною та підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, а докази понесення ним інших судових витрати відсутні, виходячи з положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 08 травня 2024 по 21 травня 2024 року додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 20 січня 2024 р. пораненням.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 за періоди з 08 травня 2024 по 21 травня 2024 року додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 20 січня 2024 року пораненням, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 19.08.2025.

Суддя Бідонько А.В.