Справа № 320/22870/24
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року № 320/22870/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: представника позивача - Макарчука Л.Л., представника відповідача - Басана Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "ЯКИНО ХОЛДИНГ" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ТОВ «ЯКИНО ХОЛДИНГ» (далі - Позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Відповідач/ЦМУ ДПС по роботі з ВПП) з вимогами:

- визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення від 25.04.2024 №949/Ж/31-00-04-02-01-31;

- визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення від 25.04.2024 №950/Ж/31-00-04-02-01-31.

Позовні вимоги мотивовані тим, що реальність господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН», - ПП «ДАР ЛАНІВ» та ПП «ГРЕЙН ЮГ», ТОВ «БАЗАВЛУК», ФГ Періжка Василя Васильовича, ТОВ «Агрофірма Гаївське» підвтерджується сукупінстю наданих до перевірки документів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 року у справі № 320/22870/24 відкрито адмінстративне провадження за правилами загального позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯКИНО ХОЛДИНГ» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, де останній не погоджується з доводами Позивача та зазначає, що господарські операції з ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН», ПП «ДАР ЛАНІВ» та ПП «ГРЕЙН ЮГ», ТОВ «БАЗАВЛУК», ФГ Періжка Василя Васильовича, ТОВ «Агрофірма Гаївське» мають ознаки таких, що оформлені лише документально, без фактичного їх здійснення, оскільки контрагенти Позивача не могли поставити товар та надати послуги в обсягах, які наведені у первинних документах.

У подальшому представником Позивача подано відповідь на відзив на додаткові пояснення, які за своїм змістом дублюють зміст позовної заяви.

Представник позивача у судових засідання позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити даний позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні даного позову.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯВКИНО ХОЛДИНГ» () є юридичною особою, яка зареєстрована відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», та перебуває на обліку у Центральному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.

ЦМУ ДПС по роботі з ВПП проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯВКИНО ХОЛДИНГ» з питання законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн по декларації з податку на додану вартість за грудень 2023 року (від 22.01.2024 вх. № ) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки посадовими особами Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків було складено Акт №668/Ж5/31-00-04-02-01-26/43877851 від 21.03.2024 р. (надалі - Акт перевірки) про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн по декларації з податку на додану вартість за грудень 2023 року з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ у декларації за грудень 2023 року, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення Позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2 п. 198.3, п. 198.6, ст. 198 п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 п. 201.1, 201.7 та 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого:

1. Завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню податку на додану вартість на розрахунковий рахунок на 5 580 495 грн.;

2. Завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації), що призвело до завищення суми від?ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 265 479 грн.

ТОВ «ЯВКИНО ХОЛДИНГ» подано до ЦМУ ДПС по роботі з ВПП Заперечення до акта перевірки.

Листом № 303/Ж12/31-00-04-02-01-33 від 18.04.2024 року про результати розгляду заперечень до акта перевірки № 668/ Ж5/31-00-04-02-01-26/43877851 від 21.03.2024 року ТОВ «ЯВКИНО ХОЛДИНГ» повідомлено про залишення висновків Акта перевірки № 668/Ж5/31-00-04-02-01-26/43877851 від 21.03.2024 року без змін.

ЦМУ ДПС по роботі з ВПП на підставі висновків акта перевірки складено податкові повідомлення-рішення від 25.04.2024 №949/Ж10/31-00-04-02-01-31 про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 265 479 грн. та від 25.04.2024 № 950/Ж10/31-00-04-02-01-31 про завиження бюджетного відшкодування на 5 580 495 грн. із та застосуванням 2 790 247,5 грн. штрафних санкцій.

В результаті чого, Позивач 29.04.2024 року отримав податкові повідомлення-рішення від 25 квітня 2024 року № 949/Ж/0/31-00-04-02-01-31, від 25 квітня №950/Ж/0/31-00-04-02- 01-31.

У зв`язку з тим, що ТОВ «ЯВКИНО ХОЛДИНГ» вважає вищезазначені Податкові повідомлення-рішення незаконними та необґрунтованими, відповідно до п.56.18 ст. 56 Податкового кодексу України позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду щодо оскарження податкових повідомлень-рішень у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам,що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Податкового кодексу України (далі - ПК України), Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» у відповідних редакціях, що діяли на момент спірних правовідносин.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України .

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Як вбачається з підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України зазначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до підпункту 199.1. статті 199 ПК України визначено, що у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Згідно з пунктом 201.12 статті 201 Податкового кодексу України у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

Пунктом 206.1 статті 206 Податкового кодексу України визначено, що під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Відповідно до пунктів 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Як передбачено пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до абзаців 5, 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частиною 1, 2 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Суд зазначає, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, які повинні складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції. Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Для податкового обліку значення має саме факт надання послуги особою, яка вказана в первинних документах, наданих платником податків. Водночас наявність формально складених первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку.

Якщо задекларована господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Таким чином, з метою дослідження фактичного руху активів у межах господарської діяльності необхідно встановити зміст господарських операцій, договірні умови, фактичний порядок надання послуг, специфіку предмету надання послуги, обсяги і зміст послуги, щодо зберігання майна, належним чином дослідити первинні бухгалтерські документи, складені щодо господарських операцій, з`ясувати, чи розкривають первинні документи зміст операцій з надання послуг, щодо зберігання майна, та оцінювати такі докази кожний окремо та у їх сукупності, а також у сукупності з іншими доказами у справі.

З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом встановлено нереальність господарських операцій Позивача з ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН», - ПП «ДАР ЛАНІВ» та ПП «ГРЕЙН ЮГ», ТОВ «БАЗАВЛУК», ФГ Періжка Василя Васильовича, ТОВ «Агрофірма Гаївське».

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН».

З матеріалів справи вбачається, що між Позивачем та ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» було укладено Договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 0407/1 від 07.04.2023 р.; Договір транспортного перевезення № 1 від 02.08.2021 р..

На виконання Договору Позивачем надано Акти надання послуг № 137 від 30.11.2023 р., № 139 від 30.11.2023 р., № 144 від 31.11.2023 р.; Товарно-транспортні накладні.

В ході аналізу наданих Актів надання послуг, а саме № 137 від 30.11.2023 року; 139 від 30.11.2023 року та 144 від 30.11.2023 року судомвстановлено наступне: Замовник ТОВ «Явкино Холдинг» і представник Виконавця ТОВ «Трейд Ла Грей» - Мицик Микола Миколайович мав виконати наступні роботи (надати такі послуги): Автоперевезення за наступними маршрутами Благовіщенське - Одеса кількість 49,86 т., Оситняжка , Кіровоградська обл.. - Одеса кількість 198,82 т., Паліівка - Одеса кількість 25,88 т., Ризине, Черкаська обл.. - Одеса кількість 101,12 т., Сквира, Київська обл.. - Одеса кількість 49,54 т., Ярешки - Одеса кількість 10,56 т., Мала Віска -Одеса кількість 150,56 т., Сміла, Черкаська обл.. - Одеса кількість 24,8 т., Грейгово - Рені кількість 24,98 т., Залізничне -Рені кількість 98,12 т., Помічна - Рені кількість 371,58 т., Тік - Рені кількість 146,64 т., Бобринець - Чорноморськ кількість 272,15 т., Бобринець - Чорноморськ кількість 103,78 т., Апостолове - Рені кількість 173,02 т., Помічна - Рені кількість 261,14 т., Чотирбоки - Рені кількість 25,9т., Іванівка - Одеса кількість 135,4 т., Новоукраїнка - Одеса кількість 143,98 т., Ярешки - Одеса кількість 274,32 т.

Товарно-транспортні накладні №№251117 від 25.11.2023, 251110 від 25.11.2023, №2411126 від 24.11.2023, 241113 від 26.11.2023, 241151 від 25.11.2023, 24112023, 241124 від 24.11.2023, 241139 від 24.11.2023, 261101 від 26.11.2023, 251107 від 25.11.2023, 251115 від 25.11.2023, 251113 від 25.11.2023, 241131 від 25.11.2023, 241137 від 25.11.2023, 235857, 235882 від 22.11.2023, № 235879, 235871, 235900, 235859, 235884 від 23.11.2023, 235883 від 22.11.2023, 235858 від 22.11.2023, 235870 від 23.11.2023, 235887 від 23.11.2023, 235886 від 22.11.2023,235885 від 22.11.2023, 235860, 235878, 235881 від 23.11.2023, 235680 від 23.11.2023, 235892 від 23.11.2023, 235890 від 23.11.2023, 235891 від 23.11.2023, 235889 від 23.11.2023, 235888 від 23.11.2023, 235895 від 23.11.2023, 235093 від 23.11.2023, 241138 від 25.11.2023, 51112 від 25.11.2023, 251105 від 25.11.2023, 241132 від 25.11.2023, 189675 від 24.11.2023, 241120 від 24.11.2023, 241102 від 24.11.2023, 251109 від 25.11.2023, 251102 від 25.11.2024, 251120 від 26.11.2023, 241145 від 25.11.2023, 251114 від 25.11.2023, 251123 від 26.11.2023, 241144 від 25.11.2023, 241140 від 25.11.2023, 241135 від 23.11.2023, 241136 від 25.11.2023, 241122 від 24.11.2023, 241119 від 24.11.2023, 241130 від 25.11.2023, 241127 від 24.11.2023, 251119 від 25.11.2023, 251116 від 25.11.2023, 235382 від 22.11.2023, 235884 від 22.11.2023, 235883 від 22.11.2023, 233885 від 22.11.2023, 235892 від 23.11.2023, 235890, 235891 від 23.11.2023, 235989 від 23.11.2023, 235883 від 23.11.2023, 235995 від 23.11.2023, 235893 від 23.11.2023, 241132 від 25.11.2023, № 23 від 21.06.2023. Судом враховується, що в частині ТТН не можливо визначити номер ТТН, проте всі інші обов`язкові реквізити дають змогу ідентифікувати перевезення та підтверджують здійснення господарської операції.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Судом береться до уваги, що ні акт перевірки, ні відзив на позовну заяву не містять жодних зауважень до товарно-транспортних накладних.

Щодо твердження Відповідача, що згідно наданої до перевірки зведеної відомості за період 01.10.2023 - 30.11.2023 року, щодо руху товару на елеваторах не встановлено автоперевезення (без руху товару) згідно маршрутів наведених вище.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Суд зазначає, що зведена відомість щодо руху товару на елеваторах за період 01.10.2023 - 30.11.2023 р. є обліковими документами, які використовуються під час зберігання і переробки зерна та продуктів його переробки і не є первинними документами відповідно до яких здійснюється господарська операція. Зведена відомість не містить інформації щодо маршрутів перевезення.

В межах здійснення господарської операції щодо надання автотранспортних послуг первинними обліковими документами є товарно-транспортні накладні та Акти надання послуг.

Таким чином, надання послуг підтверджується первинними документами, які наявні у матеріалах справи та надавалися до перевірки.

Щодо взаємовідносин з ПП «ДАР ЛАНІВ» та ПП «ГРЕЙН ЮГ».

З матеріалів справи вбачається, що між Позивачем та ПП «ДАР ЛАНІВ» було укладено наступні договори постачання: № 84550 від 01.11.2023 р. про постачання пшениці врожаю 2023 року, Договір № 84754 від 20.11.2023 р. про постачання пшениці врожаю 2023 р., Договір № 84939 від 27.11.2023 р. про постачання 56,157 т пшениці врожаю 2023 р., Договір №85013 від 28.11.2023 р. про постачання ячменю врожаю 2023 року, Договір № 85080 від 28.11.2023 р. про постачання ячменю врожаю 2023 року.

Між Позивачем та ПП «ГРЕЙН ЮГ» укладено наступні договори постачання: Договір №84862 від 22.11.2023 про постачання пшениці врожаю 2023 року; Договір №84753 від 20.11.2023 про постачання 200,34 тон пшениці врожаю 2023 року; Договір №84551 від 01.11.2023 про постачання пшениці врожаю 2023 року; Договір №85338 від 08.12.2023.

На підтвердження операцій з ПП «ДАР ЛАНІВ» надано видаткові накладні № 106 від 27.11.2023, № 85 від 08.11.2023, № 93 від 20.11.2023, № 94 від 21.11.2023, № 109 від 30.11.2023, № 108 від 29.11.2023, № 107 від 28.11.2023, № 112 від 01.12.2023, № 115 від 04.12.2023, № 117 від 05.12.2023.

Транспортування товару підтверджується ТТН, а саме: №№ 30-11/2, 30-11/3, 30-11/1 від 30.11.2023, №№ 30-11/2, 30-11/3, 30-11/1 від 30.11.2023, №№ 30-11/2, 30-11/3, 30-11/1 від 30.11.2023 (різні державні номерні знаки автомобілів), №№29-11/3, 29-11/2, 29-11/1 від 29.11.2023, №№29-11/3, 29-11/2, 29-11/1 від 29.11.2023, №№29-11/3, 29-11/2, 29-11/1 від 29.11.2023 (різні державні номерні знаки автомобілів), №№ 28-11/3, 28-11/2, 28-11/1 від 28.11.2023, №№ 28-11/3, 28-11/2, 28-11/1 від 28.11.2023, №№ 28-11/3, 28-11/2, 28-11/1 від 28.11.2023 (різні державні номерні знаки автомобілів), №№05-12/3, 05-12/2, 05-12/1 від 05.12.2023, №№05-12/3, 05-12/2, 05-12/1 від 05.12.2023, №№05-12/3, 05-12/2, 05-12/1 від 05.12.2023 різні державні номерні знаки автомобілів), №№04-12/3, 04-12/2, 04-12/1 від 04.12.2023, №№04-12/3, 04-12/2, 04-12/1 від 04.12.2023, №№04-12/3, 04-12/2, 04-12/1 від 04.12.2023 (різні державні номерні знаки автомобілів), №№01-12/3, 01-12/2, 01-12/1 від 01.12.2023, №№01-12/3, 01-12/2, 01-12/1 від 01.12.2023, №№01-12/3, 01-12/2, 01-12/1 від 01.12.2023 (різні державні номерні знаки автомобілів), №№08-11/3, 08-11/2, 08-11/1, 08-11/4, 08-11/5, 08-11/6, 08-11/7, 08-11/8 від 08.11.2023, №№20/11-1, 20/11-2 від 20.11.2023, №№20/11-1, 20/11-2 від 20.11.2023, №№20/11-1, 20/11-2 від 20.11.2023, (різні державні номерні знаки автомобілів), №№21/11-1, 21/11-2 від 21.11.2023, №№21/11-1, 21/11-2 від 21.11.2023, №№21/11-1, 21/11-2 від 21.11.2023 (різні державні номерні знаки автомобілів).

Також на підтвердження здійснення операцій Позивачем надано специфікації до Договорів, а також складські квитанції

По взаємовідносинах з ТОВ «ГРЕЙН-ЮГ» Позивачем надано наступні первинні документи: видаткові накладні: № 93 від 07.11.2023, № 94 від 08.11.2023, № 120 від 13.12.2023, № 119 від 12.12.2023, № 118 від 11.12.2023, № 117 від 10.12.2023, № 116 від 09.12.2023, № 115 від 08.12.2023, № 98 від 20.11.2023, № 99 від 21.11.2023, № 110 від 02.12.2023, № 109 від 01.12.2023, №108 від 30.11.2023, № 107 від 29.11.2023, № 106 від 28.11.2023, № 105 від 27.11.2023, № 104 від 26.11.2023, № 103 від 25.11.2023, № 102 від 24.11.2023, № 101 від 23.11.2023, № 100 від 22.11.2023, № 112 від 04.12.2023, № 111 від 03.12.2023.

На підтвердження транспортування надано ТТН: від 13.12.2023,№№ 13/12/1, 13/12/2, №12/11/1 від 12/12/1 від 12.12.2023, №№11/12/2, 11/12/1 від 11.12.2023, №№10/12/1, 10/12/2 від 10.12.2023, №№09/12/1, 09/12/2 від 09.12.2023, №№08/12/1, 08/12/12 від 08.12.2023, від 25.11.2023 б/н, від 26.11/2023 б/н, від 27.11.2023 б/н, віл 28.11/2023 б/н, від 29.11.2023 б/н, від 30.11.2023 б/н, від 01.12.2023 б/н, 02.12.2023 б/н, 02.12.2023 б/н, 03.12.2023 б/н, від 04.12.2023 б/н, від 25.11.2023 б/н, від 26.11/2023 б/н, від 27.11.2023 б/н, віл 28.11/2023 б/н, від 29.11.2023 б/н, від 30.11.2023 б/н, від 01.12.2023 б/н, 02.12.2023 б/н, 02.12.2023 б/н, 03.12.2023 б/н, від 04.12.2023 б/н.

Також на підтвердження здійснення операцій Позивачем надано специфікації до Договорів, а також складські квитанці.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.9 вказаного Закону №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документу, дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійснені господарської операції.

Надані первинні документи, містять всі обов`язкові реквізити первинного документа, жодних зауважень до наданих документів Відповідачем не наведено.

Таким чином, реальність господарських операцій підтверджується первинними документами, які були надані до перевірки та містяться в матеріалах справи.

Щодо твердження Відповідача, що відповідно до середньостатистичної інформації по Миколаївській області встановлено недостатність ріллі для вирощеного в господарствах ПП «ДАР ЛАНІВ» та «ГРЕЙН ЮГ» врожаю сезону 2023 року.

Суд зазанчає, що що чинним законодавством України не встановлені жодні нормативи врожайності сільськогосподарських культур. Звертаємо увагу, що контролюючий орган вказуючи на «середньостатистичну інформацію» не зазначає джерело відповідної інформації. Так як, офіційними джерелами інформації є інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо, то даний невідомий ресурс не є офіційним джерелом інформації, а отже не може вважатися належним доказом.

Окрім того, необхідно зазначити, що середня врожайність по Миколаївській області включає в себе сукупність даних про врожайність усіх господарств, які здійснюють свою діяльність на території даної області, а отже ця сукупність результатів включає в себе і граничні значення, які можуть суттєво відрізнятися від середнього.

Отже, висновки контролюючого органу щодо неможливості ПП «ДАР ЛАНІВ» та ПП «ГРЕЙН ЮГ» виростити та реалізувати Товар відповідно до наданих договорів поставки не підтверджується.

Щодо твердження Відповідача, що у зв`язку з вище викладеним, встановлено формальний підхід до оформлення первинних документів, неможливість підписання товаро-транспортних накладних, видаткових накладних керівником компанії ПП «Грейн-Юг» Вінівітіним Ю.Ю. у зв`язку з тим, що у дати складання зазначених документів він особисто здійснював перевезення с/г продукції.

Суд зазначає, що доказів того, що Вінівітіним Ю.Ю. не підписував надані документи, Відповідачем не надано. Таким чином, дане твердження Відповідача не містить жодних наслідків для підтвердження чи спростування здійснення господарських операцій.

Щодо господарських операцій з ТОВ «БАЗАВЛУК.

Між Позивачем та ТОВ «БАЗАВЛУК було укладено Договір № 71319 від 25.07.2022 про постачання пшениці врожаю 2022 року в кількості 1126 тон.

Ні підтвердженян опеарцій надано специфікацію до договору; видаткові накладні; ТТН щодо поставки зернових.

Факт поставки пшениці підтверджується наданими видатковими №11 від 16.08.2022 року, №13 від 18 серпня 2022 року, №14 від 19 серпня 2022 року, №15 від 25 серпня 2022 року. Надані видаткові накладні містять всі обов`язкові реквізити первинного документа.

Транспортування товару підтверджується ТТН: № 101 від 18.08.2022, № 94 від 17.08.2023, № 110 від 19.08.2022, № 91 від 17.08.2023, № 87 від 16.08.2023, № 83 від 16.08.2023, № 109 від 19.08.2023, № 89 від 16.08.2023, № 102 від 18.08.2023, № 123 від 25.08.2023, № 119 від 25.08.2023, № 105 від 19.08.2023, № 116 від 25.08.2023, № 101 від 18.08.2023, № 94 від 17.08.2023, № 110 від 19.08.2023, № 91 від 17.08.2023 , № 87 від 16.08.2023, № 83 від 16.08.2023, № 109 від 19.08.2023, № 89 від 16.08.2023, № 102 від 18.08.2023, № 123 від 25.08.2023, № 119 від 25.08.2023, № 105 від 19.08.2023, № 116 від 25.08.2023, № 83 від 16.08.2023.

Судом враховується, що ТОВ «ЯВКИНО ХОЛДИНГ» до Декларації за грудень 2023 року були включені податкові накладні щодо яких було подано всі підтверджуючі документи та прийнято рішення комісії про реєстрацію, а саме Податкова накладна №14 від 25.08.2022 р. на суму ПДВ 139529,64, податкова накладна № 13 від 19.08.2022 р. на суму ПДВ 115 654,11 грн, податкова накладна №12 від 18.08.2022 р. на суму 48 336,57 грн, податкова накладна №10 від 16.08.2022 р. на 79185,66 грн.

Щодо твердження Відповідача, що в ході проведення перевірки наданих по ТОВ «БАЗАВЛУК» копій товарнотранспортних накладних щодо перевезення пшениці з с. Шолохове Нікопольського району Дніпропетровської області до с. Тік Апостолівського району Дніпропетровської області встановлено по водіях, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зазначених в ТТН, за період взаємовідносин серпень 2022 року, перевищення фактичного обсягу перевезення над нормативним, (параметри зазначені в технічному паспорті на автомобіль). ТОВ «БАЗАВЛУК» допущено порушення норм Закону України від 03 червня 2021року № 1534-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» в частині завищення допустимого обсягу його перевезення, зазначеного в відомостях про вантаж.

Суд зазначає, що Відповідачем жодним чином не обгрунтовано, яким чином порушення законодавства про перевезення, яке допущено контрагентом Позивача впливає на реальність здійснення господарських операцій та на можливість поставити товар. У разі порушення ТОВ «БАЗАВЛУК» допущено норм Закону України від 03 червня 2021року № 1534-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю», ТОВ «БАЗАВЛУК» може бути притягнуто до відповідальності за дане порушення.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, порушення габаритно-вагового контролю не є підставою для визнання господарської операції недійсною, адже навіть якщо відповідні перевізники перевищили фактичний обсяг перевезення над нормативним, перевезення даного вантажу відповідно до умов договору та даних зазначених в ТТН все ж таки мало місце, а водії несуть відповідальність визначену ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Щодо взаємовідносин з ФГ Періжка Василя Васильовича.

Між Позивачем та ФГ Періжка Василя Васильовича укладено Договір поставки сільськогосподарської продукції № 84464 від 07.11.2023 року про постачання кукурудзи 2023 року.

На підтвердженян здійсення операцій Позивачем нанадно:Специфікація №2 до Договору поставки сільськогосподарської продукції № 84464 від 07.11.2023 року; видаткова накладна №151 від 23.11.2023 року.

Також надано складську квитанцію №354 від 23 лютого 2023 року, згідно з якою поставка зерна кукурудзи здійснювалась на зерновому складі ТОВ «ПРОМЕТЕЙ САЙЛОС» шляхом переоформлення зерна кукурудзи з ФГ ПЕРІЖКА ВАСИЛЯ ВАСИЛЬОВИЧА на ТОВ «ЯВКИНО ХОЛДИНГ».

Суд зазанчає, що відповідно до наданих документів можливо простежити походження товару, його поставку, а контролюючий орган робить висновок про нереальність господарської операції лише на основі отриманих даних з Єдиного реєстру податкових накладних щодо реєстрації податкових накладних по взаємовідносинах ФГ ПЕРІЖКА ВАСИЛЯ ВАСИЛЬОВИЧА з ТОВ «ПРОМЕТЕЙ САЙЛОС».

Суд зазанчає, що податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб. ТОВ «ЯВКИНО ХОЛДИНГ» не має та не може мати вплив на дотримання постачальниками вимог податкового та іншого законодавства aбo на стан їх бухгалтерського тa податкового обліку. Допущені контрагентами порушення тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб, проте вказані обставини не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на отримання податкової вигоди у разi, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру своїх витрат та податкового кредиту. Аналогічна позиція міститься у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 року у справі № 802/1155/17-a та від 29.01.2019 року у справі №823/453/1 3-а.

Таким чином, реальність здійснення господарської операції підтверджується сукупністю доказів.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Агрофірма Гаївське»

Між Позивачем та ТОВ «Агрофірма Гаївське» укладено Договір № 85578 від 20.12.2023 р. про постачання пшениці. На підтвердження зідйснення операцій надано: Специфікацію до договору; видаткову накладну № 84 від 20.12.2023 року.

На підвтердження надано - ТТН про транспортування товару.

Щодо твердження Відповідача, що з 01.10.2021 у відповідності до змін внесених змін до зазначеного Закону у ТТН, окрім іншого, обов`язково повинні зазначатися такі параметри автомобіля, як довжина, ширина, висота, загальна вага (у тому числі з вантажем) і маса брутто. В наданих до перевірки товарно-транспортних накладних, по наданим послугам автоперевезення такі обов`язкові реквізити відсутні.

У відповідності до вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту від 14.10.1997 за №363 з наступними змінами і доповненнями - ці Правила визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - замовників.

Ці Правила встановлюють, що товарно - транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно - матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Крім цього, оформлення товарно - транспортної накладної є обов`язковим для учасників транспортного процесу (власників автомобільного транспорту - перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - замовників).

Угода поставки товару не є договором про перевезення вантажу, а тому її реальне виконання не повинно підтверджуватись товарно-транспортними накладними. Згідно із Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»: «первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення»;

Товарно-транспортна накладна - це не первинний документ, який підтверджує здійснення господарської операції з поставки товарів, та відповідно набуття права власності на нього, оскільки не відображає відомості про господарську операцію з поставки товару, а відображає відомості про господарську операцію перевезення для договорів поставки.

Отже, наявність або відсутність товарно-транспортних накладних, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Вказана позиція викладена Верховним Судом у постановах від 17.01.2024 у справі № 320/2332/19, від 06.02.2018 у справі №816/166/15-а, від 11.09.2018 у справі №804/4787/16.

Таким чином, твердження контролюючого органу про дефектність товарно-транспортних накладних не спростовує факту поставки товару.

Щодо твердження Відповідача про відсутність можливості у контрагентів Позивача здійснити господарські операції, слід зазначити наступне.

Верховний Суд займає чітку позицію з цього питання та зазначає (наприклад у постанові від 20.03.2018 р. у справі №804/939/16), що податкова інформація, яка міститься в інформаційно-аналітичних базах щодо контрагентів позивача стосовно ланцюгів постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, має виключно інформативний характер та не вважається належним доказом у розумінні процесуального законодавства.

Відповідно до висновку Великої палата Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3055/19, висновки про відсутність у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів зроблено контролюючим органом на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, однак така податкова інформація носить виключно інформативний характер. Посилання контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними, оскільки фактично надані ТОВ «АТБ-маркет» до перевірки первинні документи не були проаналізовані в акті перевірки, а тому така інформація не відповідає критерію юридичної значимості та не є допустимим і достовірним доказом у розумінні процесуального закону.

Така інформація сама собою не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень, на які посилається відповідач.

Слід звернути увагу, що З Акта перевірки вбачається, що контрагенти Позивача, а саме: ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН», - ПП «ДАР ЛАНІВ» та ПП «ГРЕЙН ЮГ», ТОВ «БАЗАВЛУК», ФГ Періжка Василя Васильовича, ТОВ «Агрофірма Гаївське» мали у своєму розпорядженні працівників, основні засоби, про що прямо свідчать дані наведені в Акті перевірки (аркуш 12, 18, 25). Тобто, Акт перевірки підтверджує можливість контрагентів Позивача здійснювати господарські операції.

Щодо твердження Відповідача, що ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН», - ПП «ДАР ЛАНІВ» та ПП «ГРЕЙН ЮГ», ТОВ «БАЗАВЛУК», ФГ Періжка Василя Васильовича , ТОВ «Агрофірма Гаївське» мали певні ознаки «дефектності», які не дозволяли здійснити господарські операції.

Суд зазначає, що відповідно до загальної практики Верховного Суду (постанови КАС від 10 липня 2020 року у справі № 120/4723/18-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 820/1379/16, від 17 вересня 2020 року у справі № 826/16705/17, від 20 жовтня 2020 року у справі № 806/705/15) чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Відсутність у контрагентів позивача матеріальних і трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання такими платниками господарських операцій і не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, позаяк залучення інших субпідрядників (працівників чи організацій) є можливим за умови укладання відповідних договорів.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, що свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Позивач не може нести відповідальність за можливе невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, що вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Щодо твердження Відповідача, що у відповідності до Реєстру МВС «Відомості про транспортні засоби та їх власників» за ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» відсутні зареєстровані транспортні засоби , та те, що проведеною перевіркою встановлено, що у ТОВ «ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН» відсутні взаємовідносини з оренди вантажних автомобілів зареєстрованих в єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до даних «НАІС ДДАІ» МВС всі дев`ять автомобілів не перебувають у власності/користуванні ПП «Грейн юг», ПП «ДАР ЛАНІВ».

Суд зазначає, що контролюючим органом не спростовано, що дані автомобілі могли бути зареєстровані до створення Реєстру МВС «Відомості про транспортні засоби та їх власників», а також не спростовано, що дані транспортні засоби моли бути орендовані у неплатників податків з зв`язку з чим відсутні зареєстровані податкові накладні.

Таким чином, Відповідачем не наведено доказів, які спростовують твердження Позивача про реальність господарських операцій.

Суд доходить висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків, встановлено, що у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справи «Серков проти України» (заява №39766/05), «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06).

Предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці Європейського суду з прав людини (серед багатьох інших, наприклад, рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року. «Булвес АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу - втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» мас широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»). Крім того. Європейський суд з прав людини також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення від 2 листопада 2004 року в справі «Трегубенко проти України»).

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» Європейський суд з прав людини, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржників.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 30280 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 7389 від 20.05.2024 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, судовий збір у сумі 30280, 00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №949/Ж/31-00-04-02-01-31 від 25.04.2024.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №950/Ж/31-00-04-02-01-31 від 25.04.2024.

4. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯКИНО ХОЛДИНГ" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 18 серпня 2025 р.