Справа № 340/2473/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 340/2473/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року (суддя Пасічник Ю.П.) в справі № 340/2473/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Кіровоградській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 квітня 2025 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Кіровоградській області (далі - ГУ ДСНС) про:

визнання протиправними дій щодо включення у довідку від 11.03.2024 р. за № 5502-1388/5517.1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2023 року відомостей про надбавку за особливості проходження служби в розмірі 36% та премії в розмірі 48%;

зобов`язання оформити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023 із включенням до неї таких відомостей: - посадовий оклад - 4830,00 грн., - оклад за спеціальним званням - старший прапорщик - 1560,00 грн., - надбавка за вислугу років (45%) -2875,50 грн., та відомостей про надбавку за особливості проходження служби в розмірі 50 % від посадового окладу розміром 4830,00 грн. з урахуванням окладу за спеціальним званням розміром 1560, 00 грн., надбавки за вислугу років розміром 2875,50 грн. та відомостей про премію в розмірі 415% від посадового окладу розміром 4830,00 грн.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу, направивши справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що у спірних правовідносин не підлягає застосуванню строк звернення до суду, установлений частиною другою статті 122 КАС України, а враховуючи положення частини третьої статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», вважає, що ним не пропущено строк звернення до суду, а суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про пропуск строку звернення до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Суд першої інстанції, врахувавши, що даний спір виник щодо незгоди позивача із складовими довідки грошового забезпечення від 11.03.2024, яка видана на виконання судового рішення від 22.02.2024 у справі №340/7243/23, а не щодо виготовлення такої довідки взагалі, а позивач, отримавши особисто 12.03.2024 довідку про грошове забезпечення від 11.03.2024 станом на 01.01.2023, знав про розмір її складових, а також мав реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про те, як обчислено та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок, які складові такої довідки станом на 01.01.2023, а також те, що з дня отримання довідки позивач вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів, дійшов висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що предметом цього позову є правомірність включення у довідку від 11 березня 2024 року за № 5502-1388/5517.1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за нормами, чинними станом на 01 січня 2023 року, конкретних відомостей про надбавку за особливості проходження служби та премії.

Довідка ГУ ДСНС від 11 березня 2024 року за № 5502-1388/5517.1 видана позивачу на виконання судового рішення від 22 лютого 2024 року у справі №340/7243/23.

Довідка особисто отримана позивачем 12 березня 2024 року.

З цим позовом позивач звернувся до суду 15 квітня 2025 року.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За змістом частин першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За змістом пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; та з`ясування причин пропуску цього строку.

Судом встановлено, що позивач особисто отримав довідку про розмір грошового забезпечення 12 березня 2024 року, з цим позовом звернувся до суду 15 квітня 2015 року.

Судом першої інстанції ухвалою від 18 червня 2025 року позивачу надано строк для подання заяви про поновлення строку звернення до суду.

На виконання вимог ухвали позивачем надано заяву, за змістом якої позивач, з посиланням на практику Верховного Суду, зазначає, що до спірних правовідносин не підлягає до застосовування встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1998 року «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» зазначено, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1998 року «Осман проти Сполученого королівства» та пункті 54 рішення від 19 червня 2001 року «Круз проти Польщі» зазначено, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це строк, у межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

За загальним правилом, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вжите у частині другій статті 122 КАС твердження «особа повинна була дізнатися» слід розуміти як презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

Суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач про порушення своїх прав дізнався 12 березня 2024 року, отримавши довідку про розмір складових грошового забезпечення, отже мав реальну та об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про те, як обчислено та на підставі яких нормативно-правових актів здійснений саме такий її розрахунок.

Суд відхиляє доводи апелянта про те, що до спірних правовідносин не можуть застосовуватися строки звернення до суду, установлені статтею 122 КАС України, а право позивача на звернення до суду не обмежується будь-яким строком, як це встановлено частиною третьою статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закону № 2262-ХІІ).

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ встановлені строки перерахунку призначених пенсій, відповідно до якої при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, приписи частини третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ установлюють правило, за яким не обмежується будь-яким строком саме перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, якщо такий перерахунок не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії.

У цій справі предметом позову є правомірність визначення ГУ ДСНС у виданій на виконання судового рішення довідки про розмір грошового забезпечення розміру надбавки а особливості проходження служби та премії, а не питання дій чи бездіяльності уповноважених органом щодо видачі довідки про розмір забезпечення для перерахунку пенсії або питання перерахунку пенсії, тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ та наведених в апеляційній скарзі висновків Верховного Суду.

Отже, суд погоджує висновок суду першої інстанції про пропуск установленого законом строку звернення до суду з цим позовом, відсутність поважних причин пропуску цього строку та, відповідно, про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року в справі №340/2473/25 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року в справі №340/2473/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Кіровоградській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення 18 серпня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко