Справа № 460/12629/25
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2025 року м. Рівне №460/12629/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
доВідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), у якому просить:

визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення постанови про накладення штрафу в сумі 5100 грн від 17.07.2025;

скасувати постанову від 17.07.2025 за ВП №77932254 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн.

Позивач вказав, що у провадженні Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Рівненській області перебуває виконавче провадження № 77932254 з примусового виконання рішення суду від 13.09.2024 у справі №460/8483/24, в межах якого 17.07.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в сумі 5100,00 грн за невиконання рішення суду. Позивач вважає таку постанову протиправною. Зазначає, що згідно з листом Пенсійного фонду України від 17.11.2021 2800-030104-9/56569 ініціювання перерахунку «Макетна обробка», виплатних операцій «Макетна обробка боргу», «Макетна обробка даних ОР» відбувається користувачами на центральному рівні. Здійснювати подальшу обробку електронної пенсійної справи (далі - ЕПС) або особового рахунку (далі ОР) буде спеціаліст з призначення або спеціаліст з виплати регіонального рівня. Для отримання дозволу на проведення зазначених перерахунку та виплатних операцій шляхом ініціювання перерахунку «Макетна обробка», виплатних операцій «Макетна обробка боргу», «Макетна обробка даних ОР», засобами програмного забезпечення підсистеми «Електронний документообіг» до Пенсійного фонду України направляється лист за підписом заступника начальника головного управління Пенсійного фонду України (далі головне управління) за відповідним напрямком з обов`язковим зазначенням теми змісту листа «Надання дозволу на макетну обробку ЕПС/ОР».

Головним управлінням для кожної ЕПС/ОР, які потребують ініціювання перерахунку або виплатної операції для макетної обробки користувачем центрального рівня, складається окремий лист. В листі надається чітке обґрунтування необхідності опрацювання ЕПС/ОР в макетному режимі, та абсолютно інформативні відомості, що не потребуватимуть додаткового уточнення і, як наслідок, затримання в опрацюванні ЕПС/ОР на центральному рівні; наводиться інформація про дату, з якої проводиться зазначений перерахунок або виплатна операція, та причину з випадаючого списку, яка є підставою для опрацювання ЕПС/ОР з використанням макетного режиму.

З метою належного виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі №460/8483/24 від 13.09.2024 Головним управлінням надіслано лист від 09.01.2025 №1700-0307-5/1226 до Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України щодо отримання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 для проведення відповідного перерахунку та виплатних операцій шляхом ініціювання перерахунку «Макетна обробка».

22.03.2025 Пенсійний Фонд України повідомив своїм листом №2800-030102-9/19498, що повертає без опрацювання лист від 09.01.2025 №1700-0307-5/1226, щодо надання макетної обробки.

Відповідно до статті 15 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями.

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Таким чином, підставою для перерахунку пенсії є довідка про заробіток, одержаний за роботу в зоні відчуження, видана підприємством, установою, організацією, де працювала особа, на підставі первинних документів про нараховану заробітну плату, період та фактичну тривалість робочого дня.

Обчислення пенсій відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон) здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до статті 15 вказаного Закону видаються установами та організаціями на підставі первинних документів.

Пенсійний Фонд України при перевірці зауважив, що в довідці виданій ВАТ «Рівнешляхбуд» № 3 від 10.01.2018 року ОСОБА_1 працював на будівництві дороги Зелений Мис Чорнобиль. Будівництво автодороги Зелений Мис Чорнобиль проходило як в зоні відчуження, так і за її межами. Враховуючи наявні в матеріалах ЕПС документи, визначити тривалість робочого дня в зоні відчуження неможливо.

Таким чином, підставою для перерахунку пенсії являється довідка, видана підприємством, установою, організацією, де працювала особа, а підставою для проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження являються первинні документи про нараховану заробітну плату, період та фактичну тривалість робочого дня, зокрема, табелі обліку робочого часу, маршрутний лист, кратність, тарифну ставку, період роботи) , завірених організацією у складі якої виконувалися роботи.

Аналіз вищезазначених нормативно-правових актів свідчить, що будь-які довідки, які надаються для призначення пенсії повинні відповідати первинним документам, на підставі яких вони видавались, а органу Пенсійного фонду, в свою чергу, надано право перевіряти обґрунтованість та достовірність даних, які відображені в довідках підприємств. Тобто, аналізуючи вказані норми, можна прийти до обґрунтованого висновку, що врахування документів можливе тільки за умови їх підтвердження первинними документами.

08.07.2025 Головним управлінням повторно надіслано лист №1700-0307-5/50483 до Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України щодо отримання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 для необхідності зняття обмеження суми нарахованої пенсії. Про результат розгляду зазначеного листа управління буде повідомлено Пенсійним фондом України письмово в тридцятиденний строк.

З урахуванням наведеного вище, позивач вказав, що державним виконавцем на час прийняття рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Державним виконавцем не встановлено наявності вини та умисного невиконання рішення суду позивачем. Зі змісту постанови неможливо встановити фактичні підстави винесення її відповідачем, оскільки така містить виключно посилання на норми частини другої статті 63 та частини першої статті 75 Закону України Про виконавче провадження. Таким чином, постанова про накладення штрафу від 17.07.2025 у ВП №77932254 є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 29.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами, встановленими статтею 287 КАС України, з повідомленням (викликом) учасників справи. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі третя особа). Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву, а третьою особою - письмових пояснень.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву, зазначивши, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №77932254 з примусового виконання виконавчого листа №460/8483/24, виданого 13.01.2025 Рівненським окружним адміністративним судом, щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 20.03.2024 пенсію відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження її максимальним розміром.

У відповідності до вимог ст. 3-4, 24-27 Закону України «Про виконавче провадження» (далі-Закон) державним виконавцем 06.05.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 77932254 з примусового виконання виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду по справі №460/8483/24.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

У зв`язку з тим, що у визначені державним виконавцем строки боржником не надано підтверджуючі документи щодо виконання вищезазначеного судового рішення, керуючись п. 1 ст. 18 Закону, державним виконавцем 16.06.2025 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області скеровано вимогу, а також боржника попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, згідно зі статтею 382 Кримінального кодексу України.

17.07.2025 до Відділу надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій стягувач повідомляє про невиконання боржником рішення суду та просить накласти на ГУ ПФУ в Рівненській області штраф у відповідності до статей 63,75 Закону України "Про виконавче провадження".

Станом на 17.07.2025 до Відділу не надходили підтверджуючі документи щодо заходів, які були вчиненні для виконання рішення суду боржником. Із заявами щодо відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення з посиланням на причини, які перешкоджають у його виконанні, боржник не звертався до державного виконавця. Доказів щодо підтвердження будь яких інших дій, що вчинялися боржником на виконання рішення суду у справі №460/8483/24, ГУ ПФУ в Рівненській області не надано.

Ураховуючи викладене, 17.07.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» в сумі 5100,00 грн та 17.07.2025 скеровано вимогу державного виконавця на адресу боржника.

Представник відповідача зазначив, що застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Вважає, що при винесенні спірної постанови державний виконавець діяв відповідно до чинного законодавства, у зв`язку з чим просив відмовити в позові повністю.

Третьою особою пояснень щодо позову надано не було.

Учасники справи у судове засідання 18.08.2025 не прибули. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Представники позивача та відповідача подали заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою від 18.08.2925 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши доводи та аргументи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення учасників справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував такі фактичні обставини справи.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13.09.2024 у справі №460/8483/24, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.01.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром з 20.03.2024.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 20.03.2024 пенсію відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження її максимальним розміром.

13.01.2025 Рівненським окружним адміністративним судом у справі №460/8483/24 видано виконавчий лист про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 20.03.2024 пенсію відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження її максимальним розміром.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Корольчук Наталією Іванівною від 06.05.2025 за заявою стягувача ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №77932254 з примусового виконання виконавчого листа №460/8483/24, виданого 13.01.2025 Рівненським окружним адміністративним судом. Вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

16.06.2025 за № 17546 державним виконавцем до боржника Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області скеровано вимогу про нарахування та виплату стягувачу пенсію відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження її максимальним розміром, а також боржника попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, згідно зі статтею 382 Кримінального кодексу України.

17.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій повідомив про невиконання боржником рішення суду, у зв`язку з чим просив накласти на ГУ ПФУ в Рівненській області штраф у відповідності до статей 63,75 Закону України "Про виконавче провадження".

В матеріалах наданого відповідачем на вимогу суду виконавчого провадження №77932254 відсутні будь-які документи щодо заходів, які були вчиненні боржником для виконання рішення суду.

Суд встановив, що 17.07.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області штрафу на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» в сумі 5100,00 грн за невиконання рішення суду, а також 17.07.2025 скеровано вимогу державного виконавця на адресу боржника.

Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, ГУ ПФУ в Рівненській області звернулося до суду з позовом про її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі джерела права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені в Законі України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення ) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII).

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частинами другою статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (ч. 3 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Стаття 75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Суд зазначає, що накладення штрафу є заходом покарання, а тому можливість накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Таким чином, законодавець передбачає дві складові, які повинен здійснити державний виконавець перед тим, як застосувати до боржника штраф. По-перше, перевірити виконання рішення боржником та, по-друге, впевнитися, що рішення суду не виконане без поважних причин.

У постанові від 31.03.2021 у справі №360/3573/20 Верховний Суд зазначив, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Предметом спору у цій справі є правомірність винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу на боржника, відтак факт невиконання без поважних причин боржником рішення суду, невжиття заходів з метою виконання рішення суду, є суттєвою обставиною, яка впливає на правильність вирішення спору.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13.09.2024 у справі №460/8483/24, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.01.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 20.03.2024 пенсію відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження її максимальним розміром.

Будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вчинення органом Пенсійного фонду необхідних дій, спрямованих на нарахування та виплату ОСОБА_1 з 20.03.2024 пенсію відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження її максимальним розміром, відсутні в матеріалах як виконавчого провадження, так і в матеріалах судової справи.

Наведені позивачем аргументи зводяться до того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надіслало лист від 09.01.2025 №1700-0307-5/1226 до Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України щодо отримання дозволу на макетну обробку електронної пенсійної справи ОСОБА_1 для проведення відповідного перерахунку та виплатних операцій шляхом ініціювання перерахунку «Макетна обробка». Пенсійний Фонд України повідомив позивача своїм листом від 22.03.2025 №2800-030102-9/19498, що повертає без опрацювання лист від 09.01.2025 №1700-0307-5/1226 щодо надання макетної обробки, зазначивши, що в довідці, виданій ВАТ «Рівнешляхбуд» № 3 від 10.01.2018, ОСОБА_1 працював на будівництві дороги Зелений Мис Чорнобиль. Будівництво автодороги Зелений Мис Чорнобиль проходило як в зоні відчуження, так і за її межами. Враховуючи наявні в матеріалах ЕПС документи, визначити тривалість робочого дня в зоні відчуження неможливо.

При вирішенні цієї справи суд не бере до уваги та відхиляє як такі, що не стосуються спірних правовідносин, доводи ГУ ПФУ в Рівненській області про те, що підставою для перерахунку пенсії являється довідка, видана підприємством, установою, організацією, де працювала особа, а підставою для проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження являються первинні документи про нараховану заробітну плату, період та фактичну тривалість робочого дня, зокрема, табелі обліку робочого часу, маршрутний лист, кратність, тарифну ставку, період роботи), завірених організацією у складі якої виконувалися роботи

Дійсно, будь-які довідки, які надаються для призначення пенсії, повинні відповідати первинним документам, на підставі яких вони видавались, а органу Пенсійного фонду надано право перевіряти обґрунтованість та достовірність даних, які відображені в довідках підприємств.

Однак, враховуючи зміст судового рішення у справі № 460/8483/24, яке зобов`язаний виконати орган Пенсійного фонду, об`єктивно відсутня необхідність отримання будь-яких додаткових документів про період роботи стягувача в зоні відчуження.

Суд наголошує, що ГУ ПФУ в Рівненській області судовим рішенням зобов`язано здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , який є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, пенсію відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження її максимальним розміром. Суд не ухвалював рішення про зобов`зання ГУ ПФУ в Рівненській області про повторний розгляд чи перевірку матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 . Спосіб виконання судового рішення достеменно встановлений судом - нарахувати та виплатити пенсію без обмеження її максимальним розміром.

А відтак, на переконання суду, листування між територіальним органом Пенсійного фонду та Пенсійним фондом України "щодо проведення відповідного перерахунку та виплатних операцій шляхом ініціювання перерахунку "Макетна обробка"" за жодних обставин не може вважатися ні вчиненням боржником необхідних дій, спрямованих на перерахунок та виплату пенсії особі у встановленому законом розмірі, ні існуванням об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню судового рішення.

За встановлених обставин, суд висновує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не виконує судове рішення у справі №460/8483/24 без поважних причин, за відсутності перешкод для виконання судового рішення.

Суд вкотре наголошує, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Конституційний Суд України, розглядаючи справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п.43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. При цьому, добровільне виконання боржником судового рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є законодавчо встановленим обов`язком такого боржника.

Водночас, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Суд також враховує, що у справі Півень проти України Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

У справі, що розглядається, предметом судового спору є правомірність застосування фінансової відповідальності за невиконання судового рішення без поважних причин, як способу спонукати боржника виконати судове рішення.

Дослідивши надані сторонами докази на обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що державний виконавець правильно встановив факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин, у зв`язку з чим відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" виніс оскаржену постанову про накладення на боржника штрафу.

При ухвалені рішення суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи наведене вище у сукупності, проаналізувавши основні вагомі аргументи учасників справи, суд доходить висновку, що в межах спірних правовідносин державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, обґрунтовано та розсудливо. Доводи позивача не підтверджують протиправності оскарженої постанови та не дають суду підстав для її скасування. Отже, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Враховуючи результати судового розгляду справи, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними, скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 19 серпня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Відповідач - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Замкова, буд. 29,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Федюкевич Олександр Олексійович

Суддя Н.О. Дорошенко