Справа № 160/16909/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника Лихачова Романа Борисовича до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання чинити певні дії,-
09.06.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 09.06.2025 року через систему Електронний суд позовна заява ОСОБА_1 в особі представника Лихачова Романа Борисовича до військової частини НОМЕР_1 , в якій представник позивача просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошового забезпечення військовослужбовця за період з 08.03.2022 по 03.06.2025 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошове забезпечення військовослужбовця за період з 08.03.2022 року по 31.12.2022 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 року за статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 року за статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 року за статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2025 року по 03.06.2025 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2025 р. за статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо непроведення перерахунку, ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період з 08.03.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 03.06.2025 року, з врахуванням березня 2018 року, як базового місяця, з урахуванням абзаців четвертого, п`ятого та шостого пункту 5 Порядку № 1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) провести перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період з 08.03.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 03.06.2025 року, з врахуванням березня 2018 року, як базового місяця, з урахуванням абзаців четвертого, п`ятого та шостого пункту 5 Порядку №1078;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн. в розрахунку на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за час перебування на стаціонарному лікуванні пов`язаному із захистом Батьківщини та у відпустці за станом здоров`я за період з 20.04.2024 року по 03.06.2025 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду в розмірі до 100 000 грн. в розрахунку на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за час перебування на стаціонарному лікуванні пов`язаному із захистом Батьківщини та у відпустці за станом здоров`я за період з 20.04.2024 року по 03.06.2025 року;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2025 роки з урахуванням додаткової винагороди, яку військовослужбовець отримував під час проходження служби;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову допомогу на оздоровлення за 2022-2025 роки з урахуванням додаткової винагороди, яку військовослужбовець отримував під час проходження служби, з урахуванням виплачених сум.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2025 року, зазначена вище справа була розподілена та 10.06.2025 року передана судді Пруднику С.В.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , починаючи з 08.03.2022 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 .
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 №471 від 13.02.2025 року ОСОБА_1 дійсно в період з 16.04.2022 року по 11.10.2022 року, з 10.03.2023 року по 11.06.2023 року, з 23.06.2023 року по 10.08.2023 року, з 22.08.2023 року по 16.11.2023 року, з 28.11.2023 року по 16.06.2024 року, з 03.07.2024 року по 20.08.2024 року брав участь в антитерористичній операції, забезпечені її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії рф.
21.11.2023 року ОСОБА_1 отримав посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 .
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8633 ОСОБА_1 у період з 20.08.2024 року по 23.08.2024 року перебував на лікуванні.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №104028 ОСОБА_1 у період з 15.11.2024 року по 27.11.2024 року перебував на лікуванні.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №107985 ОСОБА_1 у період з 27.11.2024 року по 13.12.2024 року перебував на лікуванні. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №112816 ОСОБА_1 у період з 13.12.2024 року по 03.01.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії №1377 від 17.12.2024 року діагноз: Стан після перенесеного внутрішньомозкового крововиливу в стовбурі головного мозку (20.08.2024р.) у вигляді спастичного тетрапарезу, з грубим порушенням функції кінцівок та ходи, дизартрією, з порушенням функцій тазових органів. Захворювання, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Потребує тривалого лікування протягом ста двадцяти календарних днів. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №763 ОСОБА_1 у період з 03.01.2025 року по 07.01.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1790 ОСОБА_1 у період з 07.01.2025 року по 27.01.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8061 ОСОБА_1 у період з 27.01.2025 року по 27.02.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії №310 від 25.02.2025 року діагноз: Стан після перенесеного внутрішньомозкового крововиливу в стовбурі головного мозку (20.08.2024р.) у вигляді спастичного тетрапарезу, з грубим порушенням функції кінцівок та ходи, дизартрією, з порушенням функцій тазових органів. Захворювання, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Потребує лікування та реабілітації у лікувально-реабілітаційному центрі ТОВ БЦ Клінік на строк не менше 20 календарних днів.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №119 ОСОБА_1 у період з 27.02.2025 року по 20.03.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №162 ОСОБА_1 у період з 20.03.2025 року по 10.04.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №204 ОСОБА_1 у період з 10.04.2025 року по 01.05.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії №2025-0415-1535-1880-7 від 15.04.2025 року Захворювання, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Потребує тривалого лікування протягом 30 календарних днів.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №246 ОСОБА_1 у період з 01.05.2025 року по 03.06.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії №2025-0515-1119-0428-3 від 15.05.2025 року Захворювання, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Потребує тривалого лікування протягом 30 календарних днів.
Як зазначає представник позивача у поданій до суду позовній заяві, станом на день звернення із позовною заявою, відповідач не провів з позивачем розрахунків щодо: виплати грошового забезпечення з 08.03.2022 року по 03.06.2025 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи за відповідним законом України про державний бюджет України станом на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року, на 01 січня 2024 року, на 01 січня 2025 року відповідно; виплати індексації грошового забезпечення за період з 08.03.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 03.06.2025 року з врахуванням березня 2018 року, як базового місяця березень 2018 року, з урахуванням абзаців четвертого, п`ятого та шостого пункту 5 Порядку № 1078; додаткової винагороди в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року за період перебування на лікуванні та у відпустках для лікування з 20.04.2024 року по 03.06.2025 року; грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2025 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.
Позивач неодноразово усно та письмово, з рапортами, звертався до відповідача щодо проведення нарахування та виплати вказаних виплат, однак відповідачем відповіді не надано.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 43 Конституції України визначає, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо [рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій (далі - Рішення № 5-рп/2002)].
Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (Рішення № 5-рп/2002).
Щодо перерахунку грошового забезпечення із використанням величини прожиткового мінімуму на відповідний рік.
Грошове забезпечення позивача розраховано на підставі показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018р., а не на 01 січня кожного поточного календарного року.
Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704) встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 Постанови №704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.
Додатки 1 та 14 до Постанови №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.
Згідно із приміткою 1 Додатку 1 до Постанови №704, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 було викладено у новій редакції, а саме: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14». Проте, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.
Згідно з Постановою №704, в редакції Постанови №103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким було внесено зміни до пункту 4 Постанови №704.
Таким чином, з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка була чинною до зазначених змін. При цьому порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пункту 6 Постанови №103 та змін до пункту 4 Постанови №704, не змінився.
Наведена позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у рішенні від 17.12.2019 за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №160/8324/19.
Отже, з 30.01.2020 - з наступного дня з дати набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.
Разом з цим, слід зазначити, що з 30.01.2020 знов почало діяти правило двох розрахункових величин обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року;
2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Проте, згідно з п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016р. №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019р. по справі №240/4946/18, постанові Верховного Суду від 18.02.2021р. у справ №200/3775/20-а, постанові Верховного Суду від 11.02.2021р. у справі №200/3757/20-а.
Таким чином, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача нарахувати та виплати грошове забезпечення позивачу за період проходження військової служби у відповідача із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи за відповідним законом України про державний бюджет України станом на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року, на 01 січня 2024 року, на 01 січня 2025 року відповідно.
У Постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 року по справі №580/4057/24 зазначено: «Отже, висновок суду першої інстанції, що розміри складових грошового забезпечення у 2022-2024 роках визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму у сумі 2102 грн на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 є помилковими, оскільки має застосовуватись саме шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Також, колегія суддів зазначає, що норма ЗУ "Про Державний бюджет на 2022 рік", ЗУ "Про Державний бюджет на 2023 рік" , ЗУ "Про Державний бюджет на 2023 рік" в частині, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами з 1 січня визначається 2102 грн., не стосується військовослужбовців, оскільки їх грошове забезпечення передбачене постановою КМ України, а не Законом України».
Таким чином, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача нарахувати та виплати грошове забезпечення позивачу за період проходження військової служби у відповідача з 08.03.2022 по 03.06.2025 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи за відповідним законом України про державний бюджет України станом на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року, на 01 січня 2024 року, на 01 січня 2025 року відповідно.
Щодо індексації грошового забезпечення.
Фахівцем фінансово-економічної служби відповідача в усній формі було повідомлено позивачу, що за період з 08.03.2022 по 31.12.2022 таз 01.01.2024 по 03.06.2025 індексація грошового забезпечення проведена без врахування березня 2018 року, як базового місяця, без урахуванням абзаців четвертого, п`ятого та шостого пункту 5 Порядку № 1078.
Постановою № 704 в редакції від 24.02.2018 р., яка набрала чинності з 01.03.2018 р. (далі Постанова №704), було змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок.
Пунктом 4 Постанови № 704 визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Таким чином, Постановою № 704 визначено інший порядок встановлення розміру посадового окладу осіб рядового та начальницького складу.
Пунктом 5 Порядку № 1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п. 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100%.
Отже, враховуючи те, що підвищення посадового окладу позивача з березня 2018 року відбулося у зв`язку з прийняттям Постанови № 704, якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців, саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.
Абзацом другим пункту 5 Порядку № 1078 визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Разом з тим, як вбачається з офіційних даних, що містяться на інтернет-сайті Державної служби статистики України, з березня 2018 року по листопад 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%.
У контексті спірних правовідносин слід зазначити, що питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), врегульовано абзацами третім, четвертим та шостим пункту 5 Порядку № 1078, згідно яких сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 11 цього Порядку.
Аналізуючи вищевказані положення спеціального підзаконного нормативно-правового акта, підвищення посадового окладу у певному місяці не тягне за собою безумовне припинення виплати індексації у подальших періодах.
В даному випадку суб`єкту владних повноважень необхідно вираховувати розмір підвищення доходу і визначати різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідної особи.
Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.
Якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується; якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 11 Порядку № 1078.
При цьому, відповідно до вимог Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця.
Відтак, відповідачем враховано лише норми абзаців першого та другого пункту 5 Порядку № 1078, згідно з якими у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Отже, відповідачем у межах спірних правовідносин безпідставно не враховано норми абзаців третього, четвертого та шостого пункту 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року), не встановлено, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу.
При цьому, відповідно до пункту 3 розділу «Прикінцеві положення» Закону України від 3 листопада 2022 року № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зупинено на 2023 рік дію Закону № 1282-ХІІ, внаслідок чого роботодавці звільнені від обов`язку індексувати заробітну плату працівників (в даному випадку грошове забезпечення позивача) у 2023 році.
В свою чергу, подібних обмежень на 2024 рік відповідним законодавчим актом не встановлено.
Тому є правильним висновок, що нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 08.03.2022 по 31.12.2022 таз 01.01.2024 по 03.06.2025 року повинна була здійснюватися з врахуванням березня 2018 року, як базового місяця, з урахуванням абзаців четвертого, п`ятого та шостого пункту 5 Порядку № 1078.
Щодо додаткової винагороди в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період перебування на лікуванні та у відпустках для лікування з 20.04.2024 року по 03.06.2025 року.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 №471 від 13.02.2025 року ОСОБА_1 дійсно в період з 16.04.2022 по 11.10.2022, з 10.03.2023 по 11.06.2023, з 23.06.2023 по 10.08.2023, з 22.08.2023 по 16.11.2023, з 28.11.2023 по 16.06.2024, з 03.07.2024 по 20.08.2024 брав участь в антитерористичній операції, забезпечені її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції вперіод її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії рф.
21.11.2023 року ОСОБА_1 отримав посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 .
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8633 ОСОБА_1 у період з 20.08.2024 року по 23.08.2024 року перебував на лікуванні.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №104028 ОСОБА_1 у період з 15.11.2024 року по 27.11.2024 року перебував на лікуванні.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №107985 ОСОБА_1 у період з 27.11.2024 року по 13.12.2024 року перебував на лікуванні.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №112816 ОСОБА_1 у період з 13.12.2024 року по 03.01.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії №1377 від 17.12.2024 року діагноз: Стан після перенесеного внутрішньомозкового крововиливу в стовбурі головного мозку (20.08.2024р.) у вигляді спастичного тетрапарезу, з грубим порушенням функції кінцівок та ходи, дизартрією, з порушенням функцій тазових органів. Захворювання, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Потребує тривалого лікування протягом ста двадцяти календарних днів.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №763 ОСОБА_1 у період з 03.01.2025 року по 07.01.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1790 ОСОБА_1 у період з 07.01.2025 року по 27.01.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8061 ОСОБА_1 у період з 27.01.2025 року по 27.02.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії №310 від 25.02.2025 року діагноз: Стан після перенесеного внутрішньомозкового крововиливу в стовбурі головного мозку (20.08.2024р.) у вигляді спастичного тетрапарезу, з грубим порушенням функції кінцівок та ходи, дизартрією, з порушенням функцій тазових органів. Захворювання, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Потребує лікування та реабілітації у лікувально-реабілітаційному центрі ТОВ «БЦ Клінік» на строк не менше 20 календарних днів.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №119 ОСОБА_1 у період з 27.02.2025 року по 20.03.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №162 ОСОБА_1 у період з 20.03.2025 року по 10.04.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №204 ОСОБА_1 у період з 10.04.2025 року по 01.05.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії №2025-0415-1535-1880-7 від 15.04.2025 року Захворювання, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Потребує тривалого лікування протягом 30 календарних днів.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №246 ОСОБА_1 у період з 01.05.2025 року по 03.06.2025 року перебував на лікуванні.
Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії №2025-0515-1119-0428-3 від 15.05.2025 року Захворювання, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Потребує тривалого лікування протягом 30 календарних днів.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" №168 (далі Постанова №168), якою на виконання Указів Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" та "Про загальну мобілізацію" у пункті 1 було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Пунктом Постанови №168 передбачено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
У разі поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії мають право на отримання збільшеної винагороди в розмірі до 100 000,00 грн.
Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості випадків перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000,00 гривень винагорода.

Таким чином, з аналізу наведених вище правових норм, доходжу до висновку про те, що підставою для виплати спірної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників) та має виплачуватися військовослужбовцям, які у тому числі перебувають на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після важкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

Відповідно до пункту 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту.

Пунктом 21.7 вказаного Положення визначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за №169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).

Отже, постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймається, зокрема, у такому формулюванні: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» або «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» на підставі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Таким чином, оскільки захворювання, яке виникло під час служби у військовій частині НОМЕР_1 та за постановою військово-лікарської комісії встановлено причинний зв`язок захворювання, як пов`язаного із захистом Батьківщини, що є належним доказом отримання захворювання під час безпосередньої участі позивача у бойових діях, тому наявні підстави для виплати позивачеві додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, під час його перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я та за період перебування позивача у відпустці за станом здоров`я (для лікування).

Аналогічний висновок міститься у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2024 року по справі № 500/2643/24: «Таким чином, оскільки захворювання, яке виникло під час служби у Військовій частині НОМЕР_7 та за постановою військово-лікарської комісії встановлено причинний зв`язок захворювання, як пов`язаного із захистом Батьківщини, що є належним доказом отримання захворювання під час безпосередньої участі позивача у бойових діях, тому на думку колегії суддів наявні підстави для виплати позивачеві додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, під час його перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я (клініці госпіталю терапевтичного профілю НВМКЦ «ГВКГ») та за період перебування позивача у відпустці за станом здоров`я з 19.01.2024 по 07.03.2024. Враховуючи те, що позивач, як військовослужбовець військової частини НОМЕР_7 , отримав захворювання внаслідок участі в бойових діях, з 19.01.2024 по 07.03.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь», комісією ВЛК встановлено, що захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, тому колегія суддів дійшла висновку, що позивач у справі ОСОБА_2 має право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. як пропорційно дням його перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я, внаслідок такого захворювання».

Враховуючи те, що позивач, як військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , отримав захворювання внаслідок участі в бойових діях, з 20.04.2024 по 03.06.2025 перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустках для лікування, комісією ВЛК встановлено, що захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, тому колегія суддів дійшла висновку, що позивач у справі має право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. як пропорційно дням його перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я, внаслідок такого захворювання.

Щодо виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2025 роки з урахуванням додаткової винагороди, яку військовослужбовець отримував під час проходження служби.

Частиною 1 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно з ч. 3 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ, військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України визначаються інструкцією «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 11 червня 2008 року №260 (далі - Інструкція № 260). Згідно п. 30.1 р. XXX Інструкції № 260, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

П. 30.3 Інструкції № 260 визначає, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Наказом Міністерства оборони України від 24 жовтня 2016 року № 550, затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (далі - Інструкція № 550).

Відповідно до п. 5 Інструкції № 550 винагорода виплачується як окремий платіж разом (одночасно) з грошовим забезпеченням.

П. 8 Інструкції № 550 встановлено, що грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Згідно з п. 9 Інструкції № 550 розміри винагороди встановлюються наказами Міністра оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони (Головного управління розвідки Міністерства оборони) в Державному бюджеті України на відповідний рік.

Відповідно до п. 10 Інструкції № 550, командир військової частини за наявності обставин, передбачених у цьому пункті, має право зменшувати розмір винагороди.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з п.9.1 розділу IX Інструкції № 550 грошове забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, включає: оклад за військове звання, посадовий оклад, надбавки за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення). Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 16 травня 2019 року по справі № 826/11679/17.

Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що відповідачем грошова допомога на оздоровлення за 2022-2025 роки ненарахована взагалі, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд зауважує, що грошове забезпечення, одноразова грошова допомога при звільненні, грошова допомога на оздоровлення є доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та № 71378/10) від 26.06.2014 Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України», п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем, всупереч вимогам КАС України, не доведено правомірності своїх дій, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових втрат, жодні судові витрати не належать розподілу та стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника Лихачова Романа Борисовича до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання чинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошового забезпечення військовослужбовця за період з 08.03.2022 по 03.06.2025 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошове забезпечення військовослужбовця за період з 08.03.2022 року по 31.12.2022 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 року за статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 року за статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 року за статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2025 року по 03.06.2025 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2025 р. за статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо непроведення перерахунку, ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період з 08.03.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 03.06.2025 року, з врахуванням березня 2018 року, як базового місяця, з урахуванням абзаців четвертого, п`ятого та шостого пункту 5 Порядку № 1078.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) провести перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період з 08.03.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 03.06.2025 року, з врахуванням березня 2018 року, як базового місяця, з урахуванням абзаців четвертого, п`ятого та шостого пункту 5 Порядку №1078.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн. в розрахунку на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за час перебування на стаціонарному лікуванні пов`язаному із захистом Батьківщини та у відпустці за станом здоров`я за період з 20.04.2024 року по 03.06.2025 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду в розмірі до 100 000 грн. в розрахунку на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за час перебування на стаціонарному лікуванні пов`язаному із захистом Батьківщини та у відпустці за станом здоров`я за період з 20.04.2024 року по 03.06.2025 року.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2025 роки з урахуванням додаткової винагороди, яку військовослужбовець отримував під час проходження служби.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову допомогу на оздоровлення за 2022-2025 роки з урахуванням додаткової винагороди, яку військовослужбовець отримував під час проходження служби, з урахуванням виплачених сум.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник