Справа № 420/879/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/879/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянув в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому розглядаються позовні вимоги про:

визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення ОСОБА_1 з 06.07.2024 року при проведенні перерахунку пенсії основного розміру пенсії за вислугу років з 79 до 70% від розміру грошового забезпечення;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 06.07.2024 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 79% від розміру грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, із врахуванням раніше виплачених сум;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб мені ОСОБА_2 , було призначено пенсію в розмірі 79% грошового забезпечення.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.03. 2023 року, справа № 420/4863/23, мені було проведено перерахунок пенсії, починаючи з 01.01.2018 року, та здійснено її виплату.

Однак, при здійсненні даного перерахунку, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було протиправно зменшено основний розмір моєї пенсії з 79% на 70% грошового забезпечення.

З метою досудового врегулювання спору, 21.12.2024 року, до ГУ ПФУ в Одеській області направлено адвокатський запит з проханням перерахувати позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , розмір пенсії, виходячи з розрахунку 79 процентів відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01 січня 2018 року із врахуванням раніше виплачених сум.

На зазначений адвокатський запит 26.12.2024 року. отримано відповідь за вих. № 1500-0202-8/198238 з ГУ ПФУ в Одеській області з відмовою перерахувати пенсію позивачу, так як Головним управлінням 21.03.2018 року ОСОБА_3 з 01.01.2016 року здійснено перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки, виходячи з розміру 70% відповідної суми грошового забезпечення, що передбачено статтею 13 Закону № 2262 який залишається незмінний.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідач з поданим позовом не погодився. У поданому до суду відзиві зазначає, що позивач пропустив строки позовної давності без поважних на те підстав. З позовом Позивач звернувся в січні 2025 року, при цьому позовні вимоги стосуються перерахунку починаючи з 01.01.2018 року. Таким чином, Позивачем пропущено строки встановленні вищевказаною нормою та позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду відповідно до ст. 240 КАС України.

Позивачу призначено пенсію за вислугу років з 01.01.2008 року відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262) у розмірі 79 % відповідних сум грошового забезпечення. Відповідно постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб перерахунок раніше призначених пенсій було здійснено за нормами законодавства, но діяло на момент перерахунку.

Головним управлінням 21.03.2018 Позивачу 01.01.2016 здійснено перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки, виходячи з розміру 70% відповідної суми грошового забезпечення, що передбачено статтею 13 Закону №2262, який залишається незмінний. Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" до зазначеної статті внесено зміни, якими передбачено, що максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Як результат, перерахунок пенсії Позивачу здійснено відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок, і на даний час виплата пенсії здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, тому підстави для визнання протиправними дій Головного управління відсутні.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою суду від 24.01.2025 заяву представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду залишено без задоволення. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 24.01.2025, якою позовну заяву було повернуто позивачеві в частині позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

20.03.2025 постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 23.04.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення ОСОБА_1 в період з 01.01.2018 року по 05.07.2024 року при проведенні перерахунку пенсії основного розміру пенсії за вислугу років з 79 до 70% від розміру грошового забезпечення та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.01.2018 року по 05.07.2024 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 79% від розміру грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, із врахуванням раніше виплачених сум повернуто позивачеві.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 року відкрито провадження в частині позовних вимог в період з 06.07.2024 року по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) надати до суду в десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали належним чином засвідчені копії рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 та наявні в матеріалах пенсійної справи перерахунки його пенсії зі зміною розміру грошового забезпечення та відсоткового розміру пенсії.

07.08.2025 представником відповідача через систему «Електронний суд» надано заяву про виконання ухвали, а саме витребовувані ухвалою суду від 23.04.2025 року документи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

Пенсія призначена по лінії Міністерства внутрішніх справ України відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як свідчить Протокол за пенсійною справою (МВС) від 01.01.2008 пенсія ОСОБА_1 призначена за вислугу років та визначено, що вислуга років складає 28 (календ. 25) та пенсію призначено у розмірі 74% грошового забезпечення.

При призначенні пенсії розмір грошового забезпечення визначений з наступних складових: посадовий оклад 950.00 грн., оклад за військове звання 125,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 40% 430,00 грн., надбавка за особливо важливі завдання 42% 632,10 грн, премія 14% 299,19 грн. Всього 2436,29 грн.

Згідно перерахунку пенсії від 23.06.2012 основний розмір пенсії визначено з 79% грошового забезпечення (вислуга років 28). Розмір грошового забезпечення визначений в загальному розмірі 2436,29 грн.

Згідно перерахунку пенсії станом на 01 квітня 2018 року основний розмір пенсії визначено у розмірі 70% грошового забезпечення.

При перерахунку пенсії розмір грошового забезпечення визначений з наступних складових: посадовий оклад 2500,00 грн., оклад за військове звання 2000,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 50% 2250,00 грн., премія 2,05% 138,38 грн. Всього 6888,38 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 року у справі № 420/4863/23 адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 33/36-6438 від 16.11.2022 року, наданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області станом на листопад 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 33/36-6438 від 16.11.2022 року, наданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області станом на листопад 2019 року, із врахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі рішення суду основний розмір пенсії визначено у розмірі 70% грошового забезпечення.

При перерахунку пенсії розмір грошового забезпечення визначений з наступних складових: посадовий оклад 2500,00 грн., оклад за військове звання 2000,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 50% 2250,00 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби 44,91% 3031,43 грн., премія 62,58% 6121,22 грн. Всього 15902,65 грн.

Згідно перерахунку пенсії з 01 жовтня 2024 року основний розмір пенсії визначено у розмірі 70% грошового забезпечення.

При перерахунку пенсії розмір грошового забезпечення визначений з наступних складових: посадовий оклад 2500,00 грн., оклад за військове звання 2000,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 50% 2250,00 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби 44,91% 3031,43 грн., премія 62,58% 6121,22 грн. Всього 15902,65 грн.

Як свідчать матеріали справи представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом від 21.12.2024 щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 1500-0202-8/198238 від 26.12.2024 на вказаний запит повідомлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років з 01.01.2008 року відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262) у розмірі 79 % відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про гронове забезпечення поліцейських Національної поліції" та від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб перерахунок раніше призначених пенсій було здійснено за нормами законодавства, що діяло на момент перерахунку.

Головним управлінням 21.03.2018 ОСОБА_1 з 01.01.2016 здійснено перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки, виходячи з розміру 70% відповідної суми грошового забезпечення, що передбачено статтею 13 Закону № 2262, який залишається незмінний.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає та враховує наступне.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ в редакції чинній на момент його прийняття було визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.

Законом від 04.02.1994 № 3946-XII «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» було внесено зміни в частину 2 статті 13 та останню викладено у наступній редакції «Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2, категорій 2 та 3 - 80 процентів.»

Законом від 25.03.1996 № 103/96-ВР «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» було внесено зміни в частину 2 статті 13 та останню викладено у наступній редакції «Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів».

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ в редакції чинній на момент призначення пенсії позивача було визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

При цьому, згідно положень п. а) ст. 13 Закону №2262-ХІІ в редакції чинній на момент призначення пенсії позивача було визначено, що пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Як свідчить протокол про призначення пенсії позивача пенсія останньому була призначена виходячи з 74% розміру грошового забезпечення, що в повній мірі відповідає вимогами ст. 13 Закону №2262-ХІІ, а тому позивачем та відповідачем безпідставно вказано, що пенсія позивачу була призначена виходячи з 79% грошового забезпечення.

Законом № 3668-VI від 08.07.2011 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» було внесено зміни в частину 2 статті 13 та останню викладено у наступній редакції «Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.»

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII було внесено зміни в частину 2 статті 13 та останню викладено у наступній редакції «Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Рішенням Верховного Суду від 04.02.2019 № Пз/9901/58/18 (№240/5401/18) у зразковій справі щодо зменшення відсоткового значення грошового забезпечення при перерахунку пенсій військовослужбовцям було здійснено правовий висновок, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

При цьому, Верховний Суд у вказаній справі вказав, що обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права:

а) позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ;

б) відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач;

в) предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 1 січня 2018 року на підставі Постанови КМУ №103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови КМУ №704.

На інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі, може впливати подальша зміна законодавства, що регулює ці правовідносини, та інший предмет спору у подібних правовідносинах.

В мотивувальній частині вказаного рішення Верховного Суду зазначено, що системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

З урахуванням предмету спору, суд дійшов висновку, що вказана правова позиція Верховного Суду до спірних правовідносин застосуванню не підлягає виходячи з наступного.

Так, Верховний Суд приймаючи вказане рішення зазначив, що доводи відповідача стосовно того, що задоволення позову призведе до виникнення диспропорції у розмірі перерахованих пенсій військовослужбовців, які були призначені до 1 березня 2018 року, та пенсій, що будуть призначені після цієї дати з урахуванням максимального розміру, встановленого частиною другою статті 13 Закону України № 2262-ХІІ, колегія суддів вважає недоречними, оскільки вони не ґрунтуються на нормах законодавства, яким врегульовано підстави, порядок, умови та розмір перерахунку пенсій військовослужбовців. Суд вирішує даний спір в межах наявного правового регулювання, яке не містить положень щодо перегляду (зміни) при перерахунку пенсій її відсоткового значення від розміру грошового забезпечення. Проте суд звертає увагу, що Постановою КМУ № 103 по-різному визначено складові грошового забезпечення для перерахунку пенсій військовослужбовців, які були призначені до 1 березня 2018 року, та пенсій, що будуть призначені після цієї дати.

Постановою КМУ № 103 в редакції на момент розгляду зразкової справи Верховним Судом було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а саме викладено пункт 5 викладено в такій редакції: 5. Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням, а також було внесено зміни в Додаток № 2 Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103) та викладено Довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій в новій редакції, а саме без врахування складових грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

За вказаних обставин, можна дійти висновку, що при прийнятті рішення по зразковій справі Верховний Суд керувався тим, що оскільки під час призначення пенсії позивачу з більшим відсотковим розміром грошового забезпечення були враховані відповідні складові грошового забезпечення, а після перерахунку з 1 січня 2018 року на підставі Постанови КМУ №103 такі складові враховані не були, суд дійшов висновку про протиправність зменшення відповідного відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» позитивні дії - спеціальні тимчасові заходи, що мають правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, спрямовану на усунення юридичної чи фактичної нерівності у можливостях для особи та/або групи осіб реалізовувати на рівних підставах права і свободи, надані їм Конституцією і законами України.

На думку суду, у даному разі Верховним Судом було застосовані позитивні дії щодо відповідної категорії осіб, а саме щодо військових пенсіонерів, якім пенсію було перераховано з урахуванням постановою КМУ № 103, якою на момент здійснення такого перерахунку по-різному визначено складові грошового забезпечення для перерахунку пенсій військовослужбовців, які були призначені до 1 березня 2018 року, та пенсій, що будуть призначені після цієї дати.

У той же час, окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та не чинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

У додатку 2 до Порядку №45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції; довідкою не передбачено такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення). З дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Після скасування 05.03.2019 року змін до пункту 5 Порядку № 45 і додатку 2 Порядку №45 був чинним пункт 3 Постанови № 103, який безпосередньо стосувався перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та містив вказівку здійснити перерахунок пенсій з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії в розмірах, установлених законодавством, премії за січень 2016 року відповідно до Постанови № 988, а також пункт 6 Постанови № 103, яким внесено зміни до Порядку № 45, зокрема, доповнено цей Порядок додатком 3, який встановлював форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 року у справі № 826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови № 103, який стосується перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції).

З аналізу наведеного слідує, що з 19.11.2019 року з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/12704/18, пункт 3 Постанови №103 втратив чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні. Тому суд вважає, що з цієї дати виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 988, та відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ.

Як свідчить мотивувальна частина рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 року у справі № 420/4863/23 16 листопада 2022 року Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області на ім`я ОСОБА_1 видано довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 33/36-6438, яку направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Як свідчить перерахунок пенсії позивача з 01 грудня 2019 року при перерахунку пенсії було збільшено загальний розмір грошового забезпечення за рахунок додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за специфічні умови проходження служби та премії), тобто з урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення діючих співробітників поліції станом на листопад 2019 року, пенсії яких, відповідно до приписів частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ не могли перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Отже у разі застосування правової позиції Верховного Суду, яка викладена у рішення по зразковій справі від 04.02.2019 № Пз/9901/58/18 (№240/5401/18) до спірних правовідносин виникає ситуація, коли без об`єктивного й розумного обґрунтування розміри пенсій пенсіонерів органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсії перераховуються на підставі довідки станом на 19.11.2019 року будуть відрізнятись виключно в залежності від того, в який саме момент вони вийшли на пенсію, та в якій саме редакції на цей час діяла частина друга статті 13 Закону №2262-ХІІ.

При цьому, суд звертає увагу, що на момент призначення пенсії позивачу при обрахунку розміру грошового забезпечення була врахована процентна надбавка за вислугу років у 40%, надбавка за особливо важливі завдання у 42% та премія 14%. У той же час, за наслідками перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року позивачу при обрахунку розміру грошового забезпечення була врахована процентна надбавка за вислугу років у 50%, надбавка за специфічні умови проходження служби у 44,91% та премія у 62,58%. Вказані обставини свідчать, що позивачу було збільшені розмірі відповідних надбавок та додаткових видів забезпечення (надбавка за вислугу років збільшена на 10%, надбавка за специфічні умови проходження служби на 2,91% та премія на 48,58%) за нормами чинними станом на перерахунок пенсії.

Європейський суд з прав людини вказував, що "неоднаковість ставлення є дискримінаційною, якщо вона позбавлена об`єктивного й розумного обґрунтування; іншими словами, якщо вона не переслідує легітимної мети чи якщо бракує виправданого співвідношення пропорційності між застосованими засобами та переслідуваною метою. Договірній державі належить певний простір оцінювання у визначенні, чи та якою мірою відмінності в інших подібних ситуаціях виправдовують неоднакове ставлення" (§ 51 рішення у справі "Stec and Others v. The United Kingdom" від 12 квітня 2006 року).

За таких обставин, суд вважає, що оскільки під час призначення пенсії та його перерахунку на даний час враховуються всі складові грошового забезпечення, у тому числі щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, застосування відсоткового значення розміру пенсії станом на момент її призначення не відповідає принципу правової визначеності, оскільки ставить пенсіонерів, пенсію яким було призначено до внесення відповідних змін до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо зменшення максимального розміру пенсії до 70% у більше привілейоване положення в порівнянні з пенсіонерами, пенсія яких була призначена до відповідних змін і відсоткове значення пенсій яких може бути визначено на рівні 90, 85, 80 та 75%.

Судом також враховано, що за загальним підходом, який Велика Палата Верховного Суду послідовно застосовує, вона може відступати від попередніх висновків задля гарантування юридичної визначеності. Вона може повністю відмовитися від певного висновку на користь іншого або конкретизувати попередній висновок, застосувавши відповідні способи тлумачення юридичних норм. З метою забезпечення єдності та сталості судової практики причинами для відступу від висловленого раніше висновку можуть бути: вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту, через які застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку суспільних відносин у певній сфері або їх правового регулювання (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, від 05.12.2018 у справі № 757/1660/17-ц, від 15.05.2019 у справі № 227/1506/18, від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц, від 21.08.2019 у справі № 2-836/11, від 26.05.2020 у справі № 638/13683/15-ц, від 23.06.2020 у справі № 179/1043/16-ц, від 30.06.2020 у справі № 264/5957/17, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17, від 09.02.2021 у справі № 381/622/17, від 25.05.2021 у справі № 149/1499/18, від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17, від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, від 02.11.2021 у справі № 917/1338/18, від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16, від 14.12.2021 у справі № 147/66/17, від 08.06.2022 у справі № 362/643/21, від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц, від 26.10.2022 у справі № 210/2257/19).

Отже причинами для відступу від висловленого раніше висновку можуть бути: вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту, через які застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку суспільних відносин у певній сфері або їх правового регулювання.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року по справі № 201/10234/20 зазначила, що єдність судової практики відіграє надважливу роль у забезпеченні однакового правозастосування в судочинстві, що сприяє правовій визначеності та передбачуваності стосовно вирішення спірних ситуацій для учасників справи. При цьому принцип єдності судової практики не є абсолютним, оскільки в протилежному випадку це означало б неможливість виправити судом свою позицію або виключало б можливість динамічного розвитку права та суспільних правовідносин.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення ОСОБА_1 з 06.07.2024 року при проведенні перерахунку пенсії основного розміру пенсії за вислугу років з 79 до 70% від розміру грошового забезпечення задоволенню не підлягають.

На переконання суду інше провозастосування у вказаній справі не буде відповідати завданням адміністративного судочинства, оскільки у разі задоволення заявлених позовним вимог на підставі рішення суду позивач буде поставлений у більш привілейоване положення, що не буде відповідати принципу рівності перед законом, який покликаний запобігати всім формам дискримінації та принципу пропорційності, відповідно до якого рішення повинні прийматись зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Оскільки судом відмовлено у задоволенні основної позовної вимоги, відповідно не підлягають задоволенню і похідні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 06.07.2024 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 79% від розміру грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, із врахуванням раніше виплачених сум.

Приймачи до уваги, що за результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ідентифікаційний код в .

Суддя Роман КАРАВАН

.