Справа № 260/5567/25
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 серпня 2025 рокум. Ужгород№ 260/5567/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Калинич Я.М.,

при секретарі судового засідання Деяк О.М.,

за участі:

представник позивача Босонченко О.М.,

представник відповідачів Жемонська М.Л.,

розглянувши у підготовчому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства «МАКСИМУС-2007» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Босонченко Олена Миколаївна, в інтересах приватного підприємства «МАКСИМУС-2007» звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України, яким просить суд: 1. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Закарпатській області №11021765/34460955 від 08.05.2024 року. 2. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №4 від 15.04.2024 року датою її подання.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

16 липня 2025 року, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

Так, представник позивача просить поновити пропущений строк звернення до суду, оскільки вважає, що такий пропущено з поважних підстав. Зокрема, представник позивача зазначає, що 10.05.2024 року, з незалежних від позивача причин вийшов з ладу ноутбук Asus ROG STRIX G17, на якому зберігалася вся інформація та данні бухгалтерського обліку ПП «МАКСИМУМ-2007», внаслідок чого був, втрачений доступ до всіх даних в тому числі тих, які стосувались податкової накладної №4 від 15.04.2024 року. Вказане підтверджується Актом дефекту від 10.05.2024 року. У зв`язку з цим позивач звернувся до приватного підприємства «КАТАМІР» (, види діяльності згідно КВЕД, зокрема: 95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування). 05.03.205 року ПП «КАТАМІР» було надіслано рахунок №103 від 05.03.2025 року на оплату послуг з відновлення роботи ноутбука.

Зазначає , що відновити роботу ноутбука ПП «КАТАМІР» змогло лише у березні 2025 року, про що було підписано Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №70 від 05.03.2025 року. Це було зумовлено складністю відновлення та великими обсягами замовлень.

Разом з цим, представник позивача зазначає, що після відновлення роботи ноутбука було виявлено, що частина інформації залишалася недоступною або була пошкоджена, з огляду на що реальна можливість зібрати документи для звернення до суду з`явилась лише у червні 2025 року - після повернення копій первинних документів.

Вважає, що не поновлення строку на звернення до суду буде мати наслідком невиправдане обмеження права позивача на доступ до суду.Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. В ухвалі було зазначено, що заява позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду буде розглянута в підготовчому засіданні з урахуванням, за наявності, правової позиції відповідача щодо окресленого процесуального питання.

01 серпня 2025 року до суду від представника відповідачів надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування заяви зазначено, що ПП «Максимум 2007» скористалося правом досудового врегулювання спору - відповідно до рішення ДПС України №30572/34460955 від 15.05.2024 року скаргу товариства залишено без задоволення, а оскаржуване у межах справи рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін. З наведеного вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом, пропустивши тримісячний строк звернення до суду.

08 серпня 2025 року до суду від представника позивача надійшли письмові заперечення на заяву відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Зазначає, що існують поважні причини пропуску строку звернення до суду, які були надані представником позивача разом з позовною заявою та на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Крім того вказує, що не поновлення строку на звернення до суду з цим адміністративним позовом буде свідчити про обмеження права позивача в доступі до правосуддя.

В підготовчому засіданні представник позивача проти задоволення заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду заперечувала з підстав, викладених у позовній заяві, заяві на усунення недоліків та письмових запереченнях на заяву про залишення позовної заяви без розгляду. Просила відмовити у задоволенні заяви відповідача, визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий.

Представник відповідачів в підготовчому засіданні підтримала подану заяву про залишення позовної заяви без розгляду та просила суд таку задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку, що позовну заяву було подано без додержання вимог, викладених у КАС України, а тому її належить залишити без руху, з огляду на таке.

Згідно з частинами тринадцятою п`ятнадцятою статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно із ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Пунктом 56.18 ст.56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статті 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Відповідно до ст.102 ПК України строк давності становить 1095 днів.

За змістом ст.102 ПК України вищевказаний строк застосовується під час нарахування грошових зобов`язань або під час провадження у справі про стягнення такого податку.

У даному ж випадку позивач оскаржує рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 11.10.2019 у справі №640/20468/18, рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження абз.3 п.56.18 ст.56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Предметом оскарження є рішення комісії Головного управління ДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної №4 від 15.04.2024 року.

Позивач скористався процедурою адміністративного оскарження цього рішення, звернувшись Державної податкової служби України зі скаргою.

Комісією Державної податкової служби України з питань розгляду скарг прийняте рішення №30572/34460955/2 від 15.05.2024 року про залишення скарги без задоволення, а рішення без змін.

Позивач звернувся до суду 07 липня 2025 року, тобто з пропуском передбаченого ч.4 ст.122 КАС України тримісячного строку.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати позовну заяву.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Крім того, невмотивоване задоволення заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду cтворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення до судового захисту в тому числі фізичних та юридичних осіб, порушить принцип рівності сторін у адміністративному судочинстві.

Суд зауважує, що всі учасники справи є рівними перед законом і судом, зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі, при зверненні до суду з позовом, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про неухильне виконання покладених на них обов`язків як учасника справи і намір добросовісної реалізації права на звернення до суду.

Суд вважає безпідставними посилання представника позивача на несправність ноутбука, оскільки зазначені обставини не посвідчують сумлінне ставлення позивача до наявних у нього прав і обов`язків, встановлених законом та про вчинення ним усіх можливих та залежних від нього дій для вчасного подання позову.

Надаючи оцінку доводам представника позивача про введення в Україні воєнного стану суд зазначає таке.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропущення з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві/клопотанні про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Введений в Україні воєнний стан, безумовно, ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, товариств. Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й без підтвердження її належними та допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Отож, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду в усіх абсолютно випадках. Вказані представником позивача обставини, пов`язані з воєнним станом в Україні, могли утруднити дотримання установленого законом строку звернення до суду, водночас у цьому питанні також необхідно зважати на надані докази, інші обставини та тривалість пропущеного строку.

Відтак, введення воєнного стану, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок. При вирішенні питання про поновлення процесуального строку судом не може не враховуватися, зокрема, коли збіг процесуальний строк (до введення воєнного стану чи під час воєнного стану, а якщо до введення воєнного стану, то як задовго до цієї події), яким чином запроваджені обмеження перешкоджали своєчасно звернутися з цим позовом до суду.

Зміст пояснень представника позивача не містить інформації про наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів позивача для своєчасного подання позовної заяви до суду в межах встановлених законом строків, які б були об`єктивними та не залежали від волевиявлення сторони. Також, представником позивача не надано суду жодних доказів про неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк саме внаслідок запровадженого воєнного стану.

Суддя констатує, що саме по собі введення воєнного стану не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду і не може бути підставою для поновлення пропущеного строку.

Суддя звертає увагу позивача, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 у справі №990/115/22, зазначила, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків.

Крім того, суддя зазначає, що позивач не був позбавлений можливості подати позовну заяву через підсистему «Електронний суд» або засобами поштового зв`язку у визначений процесуальним законом строк, із урахуванням того, що Закарпатський окружний адміністративний суд із початку введення воєнного стану не припиняв своєї діяльності, не застосовував обмежений робочий тиждень тощо.

Суддя наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отож із цим позовом позивач звернувся до суду зі значним порушенням строку звернення до суду, а вказані у заяві підстави його пропуску суддя не визнала поважними із зазначених вище мотивів.

За змістом ч.3 ст.123 КАС України, а також згідно з п.8 ч.1 ст.240 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

Відповідно до частини 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання (надіслання) до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, у якій вказати інші підстави для поновлення строку, додати докази поважності причин пропуску цього строку.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду залишити без задоволення.

Визнати неповажними причини пропуску приватного підприємства «МАКСИМУС-2007» строку звернення до суду з цим позовом.

Позовну заяву приватного підприємства «МАКСИМУС-2007» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви чотири дні з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде залишена без розгляду.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя Я. М. Калинич