Справа № 160/30004/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/30004/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року (суддя О.В. Царікова) у справі № 160/30004/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просила:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №20 від 02.09.2024, що відмови позивачці в призначенні пенсії за віком;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати позивачці до страхового стажу, наступні періоди роботи: з 01.10.1990 по 26.06.1999 в КСП "Победа" та з 01.02.2005 по 01.02.2013 перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати позивачці пенсію за віком з 26.08.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №20 від 02.09.2024 позивачці протиправно відмовлено в призначенні пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №20 від 02.09.2024 щодо відмови позиваці в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати позивачці до страхового стажу, наступні періоди роботи: з 01.10.1990 по 26.06.1999 в КСП "Победа" та з 01.02.2005 по 01.02.2013 перебування на інвалідності, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Судом досліджено, що відомостями трудової книжки позивачки підтверджено періоди роботи з 01.10.1990 по 26.06.1999. При цьому, суд зауважив, що підставою для призначення

пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні документів, що підтверджують такий стаж роботи. Суд вказав, що доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи позивачки відповідачем суду не надано, а тому його безпідставно не взято до уваги при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.

Суд звернув увагу, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання пенсійного органу зарахувати до страхового стажу позивачки періоди її роботи з 01.10.1990 по 26.06.1999 в КСП "Победа" та з 01.02.2005 по 01.02.2013 перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що позивачці за поданими документами правомірно не зараховано до страхового стажу періоди роботи згідно вкладишу трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки інформація на титульній сторінці до якої трудової книжки видано та дата народження виправлена і не завірена належним чином. Крім того, за період з 01.10.1990 по 26.09.1999 відсутня інформація про відпрацьовані вихододні в колгоспі. Скаржник зауважує, що період з 01.02.2005 по 01.02.2013 також правомірно не зараховано до страхового стажу позивачки, адже позивачкою при зверненні за призначенням пенсії не надано довідку МСЕК, як б підтверджувала період перебування на інвалідності. Відтак, скаржник наполягає, що спірне рішення про відмову у призначенні пенсії є правомірним через відсутність у позивачки необхідного страхового стажу.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 26.08.2024 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії в порядку ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

02.09.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області за принципом екстериторіальності розглянуло заяву позивачки від 26.08.2024 та рішенням №20 від 02.09.2024 відмовило позивачці в призначенні пенсії.

Підставою такої відмови стало те, що страховий стаж позивачки становить 10 років 02 місяці 28 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: - періоди роботи згідно вкладишу трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутня інформація на титульній сторінці, до якої трудової книжки видано та дата народження виправлена і не завірена належним чином. Крім цього, за період з 01.10.1990 по 26.09.1999 відсутня інформація про відпрацьовані вихододні в колгоспі. Для зарахування необхідно долучити уточнюючі довідки про періоди роботи, одержання допомоги по безробіттю та відпрацьовані вихододні в колгоспі, видані на підставі первинних документів, страховий стаж з 01.01.1999 зараховано згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Згідно пункту 2 статті 24 Закону 1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Період роботи позивачки з 01.02.2005 по 01.02.2013 перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві не зараховано, оскільки відсутня сплата внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Вважаючи рішення пенсійного органу протиправним, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 ст. 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Види трудової діяльності, що зараховуються до стражу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначені ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону №1788-ХІІ при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, до заяви про призначення пенсії за віком документи, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення, необхідне надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №20 від 02.09.2024 позивачці відмовлено у призначенні пенсії.

Згідно спірного рішення позивачці до страхового стажу позивачки не зараховано періоди роботи згідно вкладишу трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутня інформація на титульній сторінці, до якої трудової книжки видано та дата народження виправлена і не завірена належним чином. Крім цього, за період з 01.10.1990 по 26.09.1999 відсутня інформація про відпрацьовані вихододні в колгоспі. Разом з тим, позивачці не зараховано до страхового стажу період з 01.02.2005 по 01.02.2013 перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, оскільки відсутня сплата внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Згідно п.2 Постанови Ради Міністрів СССР від 21.04.1975 №310 «Про трудові книжки колгоспників» трудова книжка колгоспника являється основним документом про трудову діяльність членів колгоспу.

Відповідно до пунктів 5, 6 Постанови №310 до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи. Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Пунктом 13 Постанови №310 передбачено, що відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Судом досліджено, що періоди роботи позивачки в колгоспі з 01.10.1990 по 26.06.1999 підтверджуються записами вкладишу трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 . При цьому вкладиш трудової книжки колгоспника позивачки містить відомості про її трудову участь в колгоспі у спірному періоді (прийнятий річний мінімум участі та інформацію про його виконання позивачкою).

Апеляційний суд звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Також, апеляційний суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Апеляційний суд вважає, що визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Відтак, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що період роботи позивачки в колгоспі з 01.10.1990 по 26.06.1999 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивачки.

Стосовно зарахування до страхового стажу позивачки періоду з 01.02.2005 по 01.02.2013.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України «Про охорону праці» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Зазначені приписи кореспондуються з положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (пункт 4 частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Частиною третьою статті 44 Закону №1058 визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

У спірному випадку пенсійним органом не було здійснено перевірку достовірності наданих позивачкою відомостей про період її перебування на інвалідності з 01.02.2005 по 01.02.2013 у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, хоча такі періоди підтверджуються пенсійним посвідченням позивачки серії НОМЕР_2 про отримання пенсії.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком про наявність підстав зарахувати до страхового стажу позивачки періоду перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 01.02.2005 по 01.02.2013.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вказав, що спірне рішення пенсійного органу №20 від 02.09.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі № 160/30004/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст складено 19.08.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров