Справа № 200/613/25
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року справа №200/613/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року (повне судове рішення складено 12 березня 2025 року) у справі № 200/613/25 (суддя в І інстанції Куденков К.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тар Альянс" до Головного управління ДПС у Донецькій області та Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про стягнення пені,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» (далі ТОВ «Тар Альянс») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі ГУ ДПС, відповідач-1) та Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області (далі відповідач-2), в якому просило стягнути з Державного бюджету України пеню на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за липень 2012 року за період з 27.07.2024 по 26.01.2025 в сумі 623 129,08 грн.

На обґрунтування позову посилається на невиконання відповідачами обов`язку з виплати позивачу бюджетної заборгованості з ПДВ за липень 2012 року. Вважає, що право позивача на отримання пені, нарахованої у проміжку з 27.07.2024 по 26.01.2025 потребує судового захисту.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» пеню на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за липень 2012 року за період з 27.07.2024 до 26.01.2025 (включно) в сумі 621 675 (шістсот двадцять одну тисячу шістсот сімдесят п`ять) гривень 85 (вісімдесят п`ять) копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на момент переходу позивача на податковий облік до Головного управління ДПС у Донецькій області (25.01.2016) сума заявки по декларації за липень 2012 року залишилась не відшкодованою. Вважає, що на теперішній час не вбачається «бездіяльності» Головного управління ДПС у Донецькій області щодо не відшкодування заборгованості з ПДВ ТОВ «Тар Альянс».

Також відповідач посилається на те, що ТОВ «Тар Альянс», як платник податку на додану вартість, обізнаний ще з 2014 року про порушення свого права, звернувся до адміністративного суду з вимогою до Головного управління ДПС у Донецькій області про стягнення з Державного бюджету України пені на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за липень 2012 року тільки в січні 2025 року, тобто з пропущеним шестимісячним строком, встановленим частиною другою статі 122 КАС України. Діючим механізмом відшкодування податку на додану вартість, який запроваджено державою з 01.04.2017 (Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2016 №68 та Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 №26) не передбачено відшкодування заявлених сум податку на додану вартість по заявкам, які були заявлені до 01.01.2016 та не відшкодовані станом на 01.02.2017. Тобто, декларація з податку на додану вартість за липень 2012 року від 20.08.2012 № підпала під критерій віднесення невідшкодованих сум податку на додану вартість до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який станом на теперішній час не введено в дію, а новий механізм відшкодування податку не передбачає повернення узгоджених невідшкодованих сум податку у інший спосіб, у тому числі, через формування та надання до органу Держказначейства висновків про суму податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню. Пункт 55 підрозділу ІІ Перехідних положень ПКУ не передбачає стягнення пені за рахунок коштів на єдиному казначейському рахунку, відповідно, Відповідач вважає стягнення з Державного бюджету пені, нарахованої на таку заборгованість, таким, що суперечить вимогам податкового законодавства зокрема, Позивач вимагає стягнути з Державного бюджету України пеню на суму такої бюджетної заборгованості згідно з п.200.23 ст.200 ПКУ, незважаючи на те, що ні п.200.23 ст.200 ПКУ, ні п.56 підрозділу ІІ Перехідних Положень ПКУ не регулюють та взагалі не передбачають можливість нарахування та стягнення пені на передбачені в Тимчасовому реєстрі суми бюджетного відшкодування. Норми, які б надавали можливість нарахування пені на періоди, що передували існуванню Тимчасового реєстру сум бюджетного відшкодування, взагалі відсутні. Крім цього, Головне управління ДПС у Донецькій області наголошує, що нарахування пені згідно з абзацом першим цього пункту не здійснюється у разі, якщо така заборгованість зумовлена виникненням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного, надзвичайного стану. Відтак, зважаючи на те, що на території України запроваджено воєнний стан і на дату розгляду цієї справи воєнний стан на території України триває, нарахування пені не здійснюється відповідно до абзацу другого пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги і залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» зареєстроване як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28.01.2025 № 34384866.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2014 року у справі № 805/16876/13-а задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про стягнення з Державного бюджету України суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2012 року в сумі 7 840 128,00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» заборгованість з відшкодування податку на додану вартість за липень 2012 року у розмірі 7 840 128,00 грн.

Судом у вказаній справі встановлено, що позивачем 20.08.2012 була подана до відповідача-1 податкова декларація з податку на додану вартість за звітний (податковий) період - липень 2012 року, рядком 23 якої визначена сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у розмірі 7 840 128,00 грн.

Відповідачем-1 (Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів) проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» правомірності нарахування позивачем бюджетного відшкодування податку на додану вартість, за результатами якої складений акт від 09.10.2012 № 420/15-17-2/33853132.

На підставі висновків вищезазначеного акту перевірки, відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення № /23907/10/15-17-2 від 30.10.2012, згідно якого зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 122 071,00 грн; № /23905/10/15-17-2 від 30.10.2012, яким відмовлено у надані бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 7 670 093,00 грн; № /23904/10/15-17-2 від 30.10.2012, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 170 035,00 грн та нараховані штрафні санкції у розмірі 85 018,00 грн.

Висновок до органу державного казначейства податковим органом не наданий, у зв`язку з чим сума бюджетного відшкодування позивачу не перерахована.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2014 року у справі № 805/16876/13 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 805/16876/13-а Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року у справі № 805/16876/13-а залишено без змін.

Також постановою Донецького окружного адміністративного суду від 9 квітня 2014 року у справі № 805/3119/13-а задоволено повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тар альянс" до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень. Скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку Державної податкової служби від 30 жовтня 2012 року №0/23907/10/15-17-2, від 30 жовтня 2012 року №0/23904/10/15-17-2, від 30 жовтня 2012 року №/23905/10/15-17-2, від 5 листопада 2012 року №/24621/10/15-17-2.

Указана постанова суду першої інстанції залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року у справі № 805/3119/13-а.

Позивачем наданий розрахунок пені на суму заборгованості з ПДВ за липень 2012 року (за період з 27.02.2024 до 26.01.2025 включно) на загальну суму 623 129,08 грн.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) бюджетним відшкодуванням є відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника; пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

На підставі підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України порядок дій державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість врегульовано нормами статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 200.10 статті 200 ПК України визначено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з пунктом 200.11 статті 200 ПК України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

На підставі пункту 200.12 статті 200 ПК України контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до пункту 200.13 статті 200 ПК орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування або шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку, або шляхом оформлення (випуску) казначейського фінансового векселя (за згодою платника податків) протягом п`яти календарних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39 затверджено Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість (надалі Порядок), яким визначено механізм їх взаємодії.

Наведені норми пунктів 200.12 та 200.13 статті 200 ПК України узгоджувалися з пунктами 6 та 9 Порядку № 39.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин Податковим кодексом України було визначено, що в разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ, вимог, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 цього Кодексу, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування контролюючим органом за результатами проведення камеральної чи документальної перевірки, цей орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, який протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Законами України від 24.12.2015 № 909-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році та від 21.12.2016 № 1797-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні внесено зміни до статті 200 ПК України, зокрема, й щодо порядку бюджетного відшкодування ПДВ.

У зв`язку з прийняттям вказаних змін постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 визнано таким, що втратив чинність, Порядок № 39.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 цієї статті Кодексу заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Як визначено пунктом 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 (далі - Порядок № 26).

Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України до 01.02.2017 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01.02.2016 за якими станом на 01.01.2017 суми ПДВ не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються в порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум ПДВ, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування ПДВ в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування ПДВ, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Станом на час розгляду справи Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не працює.

Згідно з пунктом 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Верховний Суд в постанові від 30.05.2019 у справі № 803/655/17 виснував, що відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України встановлюється обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена у строк, визначений в ст. 200 ПК України, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні. При цьому, непогашення заборгованості бюджету з податку на додану вартість у визначений законодавцем строк є підставою для виникнення у платника податку права вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування.

Як свідчать матеріали справи, заборгованість Державного бюджету України перед позивачем з відшкодування ПДВ за липень 2012 року до теперішнього часу не погашено, що є достатньою підставою для стягнення на користь позивача пені за прострочення бюджетного відшкодування.

Сума пені розраховується за формулою: П = Сз х О (НБУ) х В : R х К (дн), де: П - сума пені, що нараховується на бюджетну заборгованість з ПДВ; Сз - фактично непогашена сума бюджетної заборгованості з ПДВ; О (НБУ) - облікова ставка НБУ на момент виникнення пені (%); В - коефіцієнт, що складає 120% облікової ставки НБУ, встановленої на момент виникнення пені протягом строку її дії, включаючи день погашення; R - кількість днів у календарному році; К (дн) - кількість календарних днів прострочення у сплаті, включаючи день сплати.

Невідшкодована сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість становить 7 840 128,00 грн.

Кількість днів у 2024 році - 366 днів. Кількість днів у 2025 році - 365 днів.

Згідно рішеннями Правління НБУ, облікова ставка Національного банку України становила: з 26.07.2024 13 %, з 13.12.2024 13,5 %, з 24.01.2025 14,5 %.

Розмір пені становить: за період з 27.07.2024 до 12.12.2024 включно (139 днів) 464495,45 грн, за період з 13.12.2024 до 23.01.2025 включно (42 дні) 145 967,94 грн (65 934,19 грн за період з 13.12.2024 до 31.12.2024 включно і 80 033,75 грн за період з 01.01.2025 до 23.01.2025 включно), за період з 24.01.2025 до 26.01.2025 включно (3 дні) 11212,46 грн.

Загальний розмір пені за період з 27.07.2024 до 26.01.2025 включно становить 621675,85 грн та підлягає стягненню з державного бюджету України на користь позивача.

Щодо доводів відповідача-1 про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України (у редакції, яка була чинною до 15.12.2017) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 99 КАС України було встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містять норми статті 122 КАС України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, який набрав чинності з 15.12.2017.

Статтею 200 ПК України встановлено, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.

Отже, передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 ПК України.

Нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 ПК України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

За загальним правилом, визначеним частиною другою статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки бездіяльність податкового органу в частині сплати позивачу бюджетного відшкодування триває, позовні вимоги в частині стягнення пені за період з 27.07.2024 по 26.01.2025 заявлені позивачем без порушення строку звернення до суду.

Щодо доводів про неможливість нарахування пені за несвоєчасне відшкодування заборгованості з ПДВ через військовий стан, суд зазначає наступне.

Абзацом 2 пункту 200.23 статті 200 ПК України, в редакції чинній з 17.03.2022, визначено звільнення від відповідальності за невідшкодування суми податку платнику протягом визначеного статтею 200 Податкового кодексу України строку за умови, що виникнення бюджетної заборгованості обумовлено дією форс-мажорних обставин у зв`язку із введенням воєнного стану.

Тобто, в цій нормі не йдеться про заборону нарахування пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ, під час дії воєнного стану та на період його дії.

Є неприйнятними доводи відповідача-1 щодо неможливості нарахування пені на суму відшкодування бюджетної заборгованості з ПДВ, яка підлягає включенню до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та за періоди, які існували до створення Тимчасового реєстру, оскільки пунктом 200.23 ст. 200 ПК України передумовою нарахування пені є факт несвоєчасного відшкодування бюджетної заборгованості та будь-яких умов щодо внесення заяви про повернення бюджетного відшкодування до Тимчасового реєстру у якості передумови нарахування пені зазначеною нормою не визначено.

За наведених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі № 200/613/25 залишити без змін.

Повне судове рішення 19 серпня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Е. Г. Казначеєв