Справа № 640/29637/20
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Житомир справа № 640/29637/20

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніала Спорт» до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

установив:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніала Спорт» (далі позивач, ТОВ «Ніала Спорт») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці Державної митної служби України (далі відповідач, Київська митниця) про коригування митної вартості від 26 жовтня 2020 року № 100320/2020/000254/2.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ним було надано належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом для митного оформлення імпортованого товару, а відповідач не довів ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що фактично була сплачена за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростовано.

Ухвалою суду від 04 грудня 2020 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

29 грудня 2020 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що рішення про коригування митної вартості товарів є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим. При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості посадовою особою підрозділу митного оформлення було встановлено, що не надано інформації щодо наявності/відсутності страхування вантажу отримувачем чи відправником товару. Також з`ясовано, що вартість перевезення зазначена в митній декларації відрізняється від даних в рахунку на перевезення та довідці про транспорті витрати. В графі 44 митної декларації зазначено, що доповненням до зовнішньоекономічного договору подавалися митному органу в попередніх випадках митного оформлення, проте такі доповнення не подавалися. Також митному органу не подавалися експортна декларація, яка передбачена пунктом 6.3 договору та доповнення до договору, яким би було продовжено строк його дії, який закінчився 31 грудня 2018 року. В рахунку на оплату транспортно-експедиційних послуг міститься посилання на договорі №АЛШ0919, проте такий договір також не надано. Опрацювавши подані декларантом на вимогу митного органу документи, встановлено, що в експертному висновку ТПП вказано інформацію з мережі Інтернет з посиланням на сайти всього по 7 товарам і вказані посилання не можливо використати для встановлення числового значення вартості товару, так як такі здійснено без вказання торгової марки та виробника товару. Крім того, в пункту 6 висновку «використані методичні та інформаційні видання» наведено перелік документів, що надано замовником експертизи, а також інтернет-посилання лише на схожі товари. Декларантом не роз`яснено виявленої розбіжності щодо витрат на транспортування товару та не спростовано її будь-яким документом. У митній декларації країни відправлення коди товарів, їх кількість та опис відрізняється від заявлених у поданій митній декларації, а вартість одиниці продукції в митній декларації країни відправлення відрізняється від заявленої у митній декларації та поданому інвойсі, до того ж добуток цієї вартості на кількість одиниць продукції за числовим значенням відрізняється від заявленої вартості партії товару, що, на переконання відповідача, не можу бути використано для підтвердження числових значень митної вартості товару.

11 січня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наполягає на задоволенні позову. Наголошує, що відповідач у відзиві не спростував розрахунки вартості транспортних витрат, яка була включена до складу митної вартості імпортованого товару та підтверджується наданими митному органу документами. Також у відзиві не зазначено у чому саме відрізняється інформацію про кількість одиниць товару згідно комерційного інвойсу та митної декларації. Зауважує, що вартість одиниці продукції, зазначена в екпортій декларації, має статистичний характер, при цьому сума загальних вартостей кожної групи товарів у такій декларації збігається з вартістю товару, зазначеною в комерційному інвойсі та митній декларації. Ще раз наголошує, що страхування вантажу не здійснювалося та відповідачем не надано доказів на підтвердження протилежного. Акцентує увагу, що відповідач не наділений повноваженнями на рецензування висновку ТПП. Окрім цього, відповідач не надав до відзиву належним та допустимих доказів на спростування такого висновку.

Зазначена справа надійшла до Житомирського окружного адміністративного суду у порядку, визначеному статтею 29 Кодексу адміністративного судочинства України, та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Житомирського окружного адміністративного суду для розгляду справи визначено головуючим суддею по справі Окис Т.О.

Ухвалою суду від 14 березня 2025 року справу прийнято до провадження, вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, замінено відповідача на його правонаступника та запропоновано сторонам протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання цієї ухвали, подати суду з доказами направленні іншій стороні у справі, додаткові пояснення по суті спору.

01 квітня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання, в якому відповідач зазначає про наявність у матеріалах справи відзиву, в якому викладені всі аргументи на спростування тверджень позивача та його позовних вимог. Також зауважує, що до позовної заяви додані копії експортної декларації, комерційного інвойсу та коносаменту без урахування вимог статті 254 Митного кодексу України. З огляду на відсутність перекладу названих документів, такі, на переконання відповідача, не дають можливість їх дослідити та встановити всі необхідні обставини справи, а також їх відношення до предмету доказування.

10 червня 2025 року до суду надійшли додаткові пояснення, в яких позивач заперечує проти клопотання відповідача та зауважує, що надані позивачем для митного оформлення копії комерційного інвойсу та коносаменту вкладені англійською мовою, а експортна декларація китайською, які є мовами міжнародного спілкування та офіційними мовами ООН. Отже відповідно до статті 254 Митного кодексу України ці документи перекладу не підлягають. Окрім того, під час митного оформлення відповідач не вимагав від декларанта надання перекладів будь-яких документів, а серед підстав прийняття оскаржуваного рішення така відсутня.

На підставі частини 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд установив, що декларантом позивача 26 жовтня 2020 року до Київської митниці подано митну декларацію №100320/2020/631084 для митного оформлення товарів.

На підтвердження визначеної у декларації митної вартості товарів представником позивача до митної декларації подано: пакувальний лист б/н від 14 серпня 2020 року; комерційний інвойс №LS-201370UA-2 від 18 серпня 2020 року; коносамент №WMS20076294 від 18 серпня 2020 року; міжнародну товарно-транспортну накладну (СМR) А №379555 від 24 жовтня 2020 року; декларацію походження товару №LS-201370UA-2 від 01 серпня 2020 року; платіжне доручення в іноземній валюті №59 від 18 вересня 2020 року; рахунок-фактуру №LS-4313969 від 23 жовтня 2020 року та довідку про транспорті витрати №343597 від 23 жовтня 2020 року.

Також у митній декларації зазначено, що в попередніх випадках митного оформлення товарів із застосування митних декларацій імпортером подалися контракт №161116 від 16 листопада 2016 року та додаткові угоди до нього б/н від 26 грудня 2018 року та від 01 травня 2019 року.

На виконання положень статей 52 55, 57, 58, 335 Митного кодексу України, пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості за вказаною митною декларацією встановлено, що вони містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості або не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, та містять розбіжності.

Зокрема не надано інформації щодо наявності/відсутності страхування вантажу отримувачем чи відправником товару; вартість перевезення в митній декларації відрізняється від даних в рахунку на перевезення та довідці про транспорті витрати; в графі 44 митної декларації зазначено, що доповнення до зовнішньоекономічного договору подавалися митному органу в попередніх випадках митного оформлення, проте такі доповнення мне подавалися; пунктом 6.3. зовнішньоекономічного договору передбачено подання копії експортної декларації, проте така декларація митному органу не подавалася; пунктом 2.4 зовнішньоекономічного договору вказано про термін дії до 31 грудня 2018 року, інших документів про пролонгацію зовнішньоекономічного договору не подавалось; в рахунку на оплату транспортно-експедиційних послуг йде посилання на договір №АЛШ0919, проте сам договір не надано.

26 жовтня 2020 року декларантом подано митному органу пояснення, в яких зазначено, що страхування вантажу не здійснювалося, відповідно, жодних документів щодо цього надано бути не може. Вартість перевезення, зазначена в митній декларації, відрізняється від даних в рахунку на перевезення та в довідці про транспорті витрати через включення до вартості перевезення, зазначеної у митній декларації, експедиторської винагороди відповідно до наданого рахунку.

Разом із поясненнями митному органу надано копії: договору про транспортно-експедиційне обслуговування №АЛШ0919 від 07 вересня 2019 року; прайс-листа від 30 липня 2020 року; експертного висновку №КТП-3611 від 26 жовтня 2020 року; додаткових угод б/н від 26 грудня 2018 року та від 01 травня 2019 року до контракту №161116 від 16 листопада 2016 року; митної експортної декларації країни відправника (Китай) №20539414 від 14 серпня 2020 року.

Опрацювавши подані декларантом на вимогу митного органу документи, встановлено, що в експертному висновку ТПП вказано інформацію з мережі Інтернет з посиланням на сайти всього по 7 товарам і вказані посилання не можливо використати для встановлення числового значення вартості товару, так як такі здійснено без вказання торгової марки та виробника товару. Крім того, в пункту 6 висновку «використані методичні та інформаційні видання» наведено перелік документів, що надано замовником експертизи, а також інтернет-посилання лише на схожі товари. Декларантом не роз`яснено виявленої розбіжності щодо витрат на транспортування товару та не спростовано її будь-яким документом. У митній декларації країни відправлення коди товарів, їх кількість та опис відрізняється від заявлених у поданій митній декларації, а вартість одиниці продукції в митній декларації країни відправлення відрізняється від заявленої у митній декларації та поданому інвойсі, до того ж добуток цієї вартості на кількість одиниць продукції за числовим значенням відрізняється від заявленої вартості партії товару. Наданий прайс-лист складений на товари ідентичного асортименту із заявленими в митній декларації.

Отже надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно до статті 58 Митного кодексу України, з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

За результатами вивчення поданих декларантом документів, Київською митницею 26 жовтня 2020 року прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA100320/2020/000254/2 та картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100320/2020/00344.

Не погоджуючись із коригуванням митної вартості товару вище вказаним рішенням, ТОВ «Ніала Спорт» звернулося з цим позовом до суду.

Відповідно до положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Частиною 1 статті 246 Митного кодексу України у редакції, на час виникнення спірних правовідносин (далі МК України) встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Положеннями частини 1 статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

У частині 6 цієї правової норми зазначено, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом, Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 341 частини 1 статті 4 МК України митні органи центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.

Згідно статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1, 2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно частини 4 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини 10 цієї статті.

У частині 5 цієї правової норми надається визначення терміну ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Згідно частини 2 названої правової норми документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок фактура (інвойс), або рахунок проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частини 3 цієї правової норми у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У пункті 1 частини 4 статті 54 МК України встановлено обов`язок митного органу здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Разом з тим, згідно частини 3 статті 53 МК України, якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо піни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 13 липня 2021 року у справі № 200/6521/20-а наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

У цій справі при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно умов контракту, враховуючи витрати на перевезення.

Аналізуючи рішення митного органу про корегування митної вартості, суд приходить до висновку, що підставами його прийняття стало:

- неузгодженість в інформації щодо витрат на транспортування та відсутність інформації про страхування вантажу;

- відсутність доповнень до зовнішньоекономічного контракту.

Надаючи правову оцінку наведеним висновкам відповідача, суд зауважує на таке.

На підтвердження витрат на транспортування товару позивач надав рахунок-фактуру №LS-4313969 від 23 жовтня 2020 року, складений на виконання договору №АЛШ0919 від 07 вересня 2019 року. Проте названий договір митному органу декларантом поданий не був, що і не заперечує позивач.

Окрім цього декларантом не було надано інформації про наявність або відсутність страхування вантажу, що позивач також не заперечує.

У поданій митному органу декларації зазначено про надання в попередніх випадках митного оформлення доповнень до зовнішньоекономічного договору. Однак відповідач стверджує, що такі документи у нього відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у митного органу обґрунтовано виникли сумніви у правильності визначення митної вартості імпортованого товару.

Надаючи правову оцінку підставам, зазначеним у оскаржуваному позивачем рішенні, що обумовили його прийняття, суд уважає за необхідне зазначити таке.

Як убачається з наданих декларантом документів вартість транспортування, включена до митної вартості товару 74964,88 грн підтверджена рахунком-фактурою №LS-4313969 від 23 жовтня 2020 року.

При цьому суд зауважує, що у оскаржуваному рішенні не зазначено які саме розбіжності виявлені митним органом щодо витрат на транспортування.

Так само назване рішення не містить інформації про те, як саме опис товару в митній декларації країни відправлення відрізняється від заявленого, вартість якої саме одиниці товару зазначена у митній декларації країни відправлення відрізняється від такої вартості, зазначеної у поданій декларантом митній декларації, що позбавляє суд можливості перевірити твердження відповідача про те, що добуток вартості на кількість одиниць продукції за числовим значенням відрізняється від заявленої вартості партії товару.

Не надано такої інформації відповідачем і у відзиві на позовну заяву.

Висловлюючи зауваження до експертного висновку ТПП, ані в оскаржуваному рішенні, ані у відзиві на позов митний орган не наводить інформації та не надає доказів на підтвердження таких зауважень та їх обґрунтованості. Крім того, відповідач не надав доказів на спростування інформації та висновків, викладених у такому експертному висновку.

За результатами співставленні інформації, наведеної в митній декларації країни відправлення та поданій позивачем митній декларації судом не встановлено розбіжності в кількості товарів. Яка саме розбіжність виявлена митним органом ані в спірному рішенні, ані у відзиві на позов не зазначено.

Застереження відповідача про подання позивачем документів без дотримання вимог статті 254 МК України, суд до уваги не приймає.

При цьому суд зауважує, що 51 Правилом Процедури Генеральної асамблеї ООН, до якої входить Україна, передбачено, що арабська, китайська, англійська, французька, російська та іспанська мови є офіційними та робочими мовами Генеральної Асамблеї, її комітетів та підкомітетів.

З огляду на те, що зазначені відповідачем документи складені китайською та англійською мовами, суд уважає безпідставним покликання відповідача на вимоги статті 254 МК України.

Додатково суд зауважує, що мова судочинства жодним чином не обмежує учасників справи подавати суду письмові докази мовою оригіналу.

Підсумовуючи викладене, суд уважає, що імпортером надано документи, які підтверджують заявлену митну вартість імпортованих товарів з урахуванням усіх її складових.

Ураховуючи все вище викладене, суд приходить до висновку про безпідставність прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів № UA100320/2020/000254/2 від 26 жовтня 2020 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінивши надані сторонами у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги викладене вище, суд прийшов до висновку, що доводи позивача, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

З огляду на наведене, суд уважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Розглядаючи питання про розподіл судових витрат, суд уважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Таким чином поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає вся сума сплаченого судового збору.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 257, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніала Спорт» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA100320000/2020/000254/2 від 26 жовтня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніала Спорт» 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис

20.08.25