Справа № 303/6280/25
Суддя: Кость В. В.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м. Мукачево Справа №303/6280/25

2-а/303/79/25

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Радик Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

до відповідача ОСОБА_1

про продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,

За участю:

представника позивача Пушкара В.В.;

відповідача Медвецкого Д.С.

представника відповідача Волинської В.І.

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про продовження строку затримання особи без громадянства, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про необхідність продовження строку затримання відповідача для можливості отримання остаточної ідентифікації та документування особи відповідача, в межах періоду, визначеного абзацом першим частини четвертної статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з обов`язковою участю сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13 год. 15 хв. 18.08.2025. Постановлено проводити судове засідання в режимі відеоконференції, зобов`язавши забезпечити проведення такого Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, Державної міграційної служби України.

Представником відповідача, через систему «Електронний суд» було подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з відсутністю технічної можливості брати участь у засіданні. Розгляд справи відкладено на 19.08.2025 об 11 год. 10 хв.

18 серпня 2025 року від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про направлення судового запиту на адресу Консульського відділу посольства Республіки Молдова щодо документування паспортом вказаної держави та належності до громадянства Республіки Молдова.

Представник позивача, прийнявши участь у судовому розгляді справи, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві, та з посиланням на його обґрунтованість поданими суду доказами.

Відповідач проти задоволення позову заперечив та зазначив, що наміру незаконно перетинати кордон він не мав, а утримання його у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України, перешкоджає реалізації його прав та інтересів щодо належної ідентифікації його особи, шляхом подання відповідних запитів та листів.

Представник відповідача також просила у задоволені позову відмовити, з огляду на те, що до компетенції позивача не входить з`ясування питань та інформації, з якими суб`єкт владних повноважень пов`язує необхідність задоволення позовної вимоги за предметом позову.

Також, представник відповідача зазначила, що ідентифікуючі дані про особу відповідача зазначені в довідці про звільнення, а також те, що перебування відповідача у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України перешкоджає ефективній реалізації прав та інтересів її довірителя щодо належної ідентифікації його особи, шляхом подання необхідних для такої ідентифікації запитів до відповідних органів та отримання відповідей.

Крім того, представник відповідача наголосила на тому, що відсутнім є сам факт незаконного перетину ОСОБА_1 державного кодону України.

Заслухавши доводи та заперечення учасників сторін, дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був виявлений 24.02.2025 прикордонним нарядом «Контрольний пост» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) на напрямку 279 прикордонного знаку, на околиці населеного пункту Грушово (територія Тересвянської селищної громади Тячівського району Закарпатської області), на відстані 400 метрів до державного кордону України, в межах прикордонної смуги, при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію, поза пунктами пропуску через державний кордон України.

За вказаних вище обставин, було виявлено та затримано особу, яка назвалась особою без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Бендери, Республіка Молдова.

За доводами позивача, такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. Надалі, відповідача було затримано в адміністративному порядку, з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. В ході з`ясування обставин встановлено, що ОСОБА_1 народився у м. Бендери Республіка Молдова. У липні 1999 року разом із мамою прибув в Україну і з того часу її територію не покидав. Проживав в м. Одеса. Адреси постійного місця проживання не має, житло винаймав.

В період з 16.03.2017 до 15.02.2024 на підставі вироків Червонозавдського районного суду м. Харкова від 23.05.2017 року у справі № 646/2428/17 за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року у справі № 645/3309/17 за ч. 2 ст. 185 КК України, відповідач відбував покарання в державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)» про, що відповідно до пункту 7 розділу V Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.06.2012 року № 847/5, був документований довідкою про звільнення серії ХАР №01022 (форма «Б») від 15.02.2024 року, згідно із записами в якій, в графі громадянство особи зазначено «без громадянства». Зазначена довідка видається особі, яка звільняється з місць відбування покарань і є документом, який засвідчує особу у випадку її звернення до відповідних компетентних органів для отримання паспортного документу, якщо такий у особи відсутній. Зазначені дії особа зобов`язана вчинити у найкоротші терміни після звільнення (протягом місяця). Однак, відповідачем такі дії вчинені не були.

У базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», інформація про перетинання державного кордону України відповідачем відсутня.

Також встановлено відсутність інформації в Єдиному державному демографічному реєстрі щодо наявності у відповідача законних підстав для перебування на території України, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також щодо документування останнього посвідкою на постійне або тимчасове проживання в Україні, посвідченням біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту в Україні або якій надано тимчасовий захист в Україні.

Таким чином, відповідач в порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, а також без документів, які б посвідчували його особу та давали право на виїзд з України встановленим законодавством порядком.

27.02.2025 року начальником НОМЕР_2 прикордонного загону полковником ОСОБА_2 було прийнято рішення про примусове видворення відповідача за межі території України.

У відповідності до вимог пункту 1 частини першої статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, ІНФОРМАЦІЯ_4 до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області було подано позовну заяву про застосування судом до відповідача такого заходу, як затримання його з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2025 (справа № 303/1437/25, провадження ї 2-а/З03/22/25) ухвалено затримати відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців, до 24.08.2025 (включно).

25.03.2025 відповідача було поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, Державної міграційної служби України (далі - Волинський ПТПІ), розташованого за адресою: вул. Перемоги, 27, с. Журавичі, Ківерцівський р-н, Волинська обл., 45213, де особа наразі утримується.

На адресу Посольства Республіки Молдова в Україні направлено листи з проханням підтвердити або спростувати факт належності відповідача до громадянства Республіки Молдова, та повідомити чи документувалась дана особа паспортними документами Республіки Молдова з наданням, у разі можливості, їхніх копій (від 25.02.2025 № 02.1/3589-25-Вих, від 03.07.2025 № 02.1/12053-25- Вих).

В рамках перевірки особи на предмет перебування її у міжнародному або міждержавному розшуку було направлено лист на адресу Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України від

25.02.2025 № 02.1/3590-25-Вих.

Згідно з даними інформації, що надійшла з Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України (листи від 26.02.2025 № 5015/23/18- 2025 та № ІР/2239/25/Р03/5011), станом на 26.02.2025 особа з анкетними даними ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обліками Національної поліції України та Генерального секретаріату МОКП - Інтерпол не значиться.

На адресу Головних управлінь Національної поліції в Закарпатській, Харківській та Одеській областях (далі - ГУНП в Закарпатській, Харківській та Одеській областях) було направлено лист від 25.02.2025 № 02.1/3576-25-Вих з проханням щодо перевірки відповідача на предмет перебування його в обліках осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, суду чи ухиляються від відбуття кримінальних покарань, а також у разі наявності відомостей (документів), на підставі яких можна було б встановити (ідентифікувати) особу відповідача, щодо їх направлення на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З листа ГУ НП в Одеській області від 27.02.2025 № 8272-2025 вбачається, що відповідно до відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань та бази ІТС ШПНП, громадянин ОСОБА_4 , як правопорушник у кримінальних провадженнях, досудове розслідування яких здійснюється органами досудового розслідування ГУНП в Одеській області, а також, як особа, що перебуває у розшуку за слідством або судом, не значиться; відомостями (документами), на підставі яких можливо ідентифікувати особу відповідача, ГУНП в Одеській області не володіє.

Поряд з тим, було направлено лист на адресу Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України від 25.02.2025 № 02.1/3596-25-Вих з проханням підтвердити/спростувати приналежність відповідача до громадянства України, а у випадку встановлення того факту, що вказана особа не є громадянином України, перевірити його за наявними базами даних (обліками) на предмет звернення, у порядку, передбаченому законодавством України, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, особою без громадянства чи наявності інших підстав для законного перебування на території України.

З листа Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України (далі - ДМС) від 05.03.2025 № 8.5- 380 8.5.1-25 стало відомо, що територіальними органами ДМС (крім ГУДМС в АР Крим, УДМС в місті Севастополь та окремих територіальних підрозділів ГУ ДМС з Донецькій області та УДМС в Луганській області, які тимчасово не здійснюють свої повноваження і територій, де ведуться активні бойові дії) за результатами перевірки встановлено, що особа з ідентифікаційними даними МЕДВЕЦКИЙ МЕДВЕЦЬКИЙ) Денис Сергійович, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також з питань громадянства України не зверталася; за іншими обліками ДМС також не значиться.

Також, на адресу Червонозаводського та Фрунзенського районних судів м. Харкова, а також державну установу «Холодногірська виправна колонія (№ 18)» було направлено листи (від 25.02.2025 № 02.1/3591-25-Вих, № 02.1/3588-25-Вих та № 02.1/3593-25- Вих відповідно), з проханням надати, у разі наявності, відомості (копії документів), на підставі яких можна ідентифікувати особу відповідача.

Відповідно до інформації, що надійшла з державної установи «Холодногірська виправна колонія (№ 18)», громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно відбував покарання в даній установі та був звільнений 15.02.2024 за відбуття строку покарання. При звільненні йому була видана довідка про звільнення ХАР 01022. Однак, в особовій справі відсутня копія паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу громадянина ОСОБА_5 .

В рамках взаємодії було направлено лист на адресу НОМЕР_3 прикордонного загону з проханням, використовуючи можливості консультаційного пункту «Паланка», звернутись до молдавської Сторони щодо перевірки відповідача за наявними обліками правоохоронних, органів Республіки Молдова (лист від 03.03.2025 № 02.1/4053-25-Вих).

За інформацією, що надійшла від представників консультаційного пункту «Паланка» Республіки Молдова (додаток до листа НОМЕР_3 прикордонного загону від 05.03.2025 № 02.28/5406-25-Вих), відповідно з національними базами Республіки Молдова громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є громадянином Республіки Молдова. Згідно з даними виписки з Агентства державних послуг Республіки Молдова МЕДВЕЦКИЙ Денис народився в м. Бендери, але громадянства Республіки Молдова не має. Разом з тим, за інформацією Інспекторату поліції Бендер Головного інспекторату поліції Республіки Молдова громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в розшуку (у рамках кримінальної справи № від 08.05.2014, розшукова справа № 201505003 від 22.01.2015, запобіжний захід - затримання особи для оголошення обвинувачення).

ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу Посольства Республіки Молдова в Україні повторно було направлено лист з проханням у сприянні в заходах щодо ідентифікації та документування особи відповідача, в зв`язку з неотриманням відповіді на попередній запит від 25.02.2025 № 02.1/3589-25-Вих (від 03.07.2025 № 02.1/12053-25-Вих). Офіційної відповіді від Посольства Республіки Молдова в Україні на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 не надходило.

Адміністрацією Державної прикордонної служби України направлено лист на адресу Міністерства закордонних справ України з проханням ініціювати звернення Посольства України в Республіці Молдова до Міністерства закордонних справ та Бюро політик по реінтеграції Уряду Республіки Молдова щодо урегулювання питання документування проїзними документами мешканців Придністровського регіону Республіки Молдова консульськими установами Республіки Молдова в Україні задля можливості їх подальшого повернення з України (лист від 28.07.2025 № 02.1/58650-25-Вих).

За таких обставин, позивач просить суд продовжити строк затримання відповідача на 6 місяців, а саме до 24.02.2026.

По відношенню до фактичних обставин справи суд передусім виходить з того, що відповідно до частини першої ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Аналогічні приписи містяться в частині першій та другій ст. 29 Конституції України, які регламентують, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі Chahal v. The U.K . Арр. 22414/93, 15 November 1996 будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим доти, доки триває процедура депортації. Якщо така процедура не провадиться з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим.

Європейський Суд з прав людини у справі «Amuur v. France», Арр. 19776/92, 25 June 1996 та у справі «Dougoz v Greece», App. no. 40907/98, 6 March 2001 вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

Відповідно до пункту 30 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» при вирішенні справ про примусове видворення суди повинні враховувати положення статей 9, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно для забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в Законі.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регламентується Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі Закон).

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені у статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до абзацу першого частини другої ст. 14 Закону, іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Згідно з частиною четвертою ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема, як затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

Згідно з частиною одинадцятою статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Відповідно до частини дванадцятої статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Приписами частини тринадцятої ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Отже, спеціальною нормою, яка визначає підстави для продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні є саме частина одинадцята ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, зміст якої розкривається частиною 13 вказаної статті.

З системного аналізу зазначених правових норм вбачається, що під час вирішення адміністративного позову про продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов`язковому дослідженню судом підлягає, зокрема, неможливість ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію).

Схожі висновки наведені у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі № 461/6904/22, від 16.05.2023 по справі №№ 461/6671/22, постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 23.10. 2023 по справі № 216/5861/23.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом у постановах від 28.01.2021 по справі №743/1046/20 та від 28.02.2023 по справі №522/17369/21, наявність хоча б однієї з двох умов визначених частиною 13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України (відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи), надає підстави для прийняття адміністративним судом рішення про продовження затримання такої особи в межах максимально можливого строку (18 місяців).

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з даним позовом в межах строку визначеного частиною дванадцятою статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України 18.08.2025, при цьому строк затримання відповідача закінчується 24.08.2025.

На даний час відповідач перебуває на території України незаконно, оскільки у нього відсутні будь-які документи, які надають йому право на перетин державного кордону, що в свою чергу робить неможливим для відповідача самостійно залишити територію України.

Слід констатувати, що саме неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи є обставиною за якої неможливо ідентифікувати іноземця, що є підставою для продовження строку затримання відповідно до частини одинадцятої ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України (схожі висновки наведено у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2025 року по справі № 211/6890/24).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем неодноразово вживались заходи щодо належної ідентифікації відповідача, однак, на час розгляду справи не отримано такої інформації.

Твердження відповідача та його представника про те, що тримання відповідача у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України перешкоджає ефективному здійсненні прав та інтересів відповідача щодо належної ідентифікації його особи слід визнати безпідставними, оскільки таке тримання не позбавляє відповідача, а також його представника, можливості практично реалізувати необхідні дії для отримання даних, необхідних для ідентифікації відповідача.

Також, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про направлення судового запиту на адресу Консульського відділу Посольства Республіки Молдова з огляду на те, що саме з метою з`ясування питань зазначених у даному запиті (в тому числі) і був поданий позов, який є предметом даного судового дослідження.

Аргументи та доводи представника відповідача відносно довідки про звільнення від 15.02.2024 серії ХАР №0122 судом відхиляються, оскільки вказаний документ не встановлює особу відповідача та не ідентифікує країну його громадянської приналежності.

Таким чином, аналізуючи фактичні обставини по справі на предмет їх відповідності вищенаведеним положенням законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку затримання відповідача з метою забезпечення завершення процедури його ідентифікації та примусового видворення за межі території України.

З урахуванням дати розгляду судом спірного питання, корегуванню підлягає також тривалість строку продовження затримання відповідача в межах заявленого позивачем шестимісячного періоду.

З метою завершення процедури ідентифікації відповідача, суд вважає необхідним продовжити строк його затримання до 18.02.2026 (включно).

За таких обставин, позов слід задоволити частково.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у порядку, визначеному ст. 139 та ч. 19 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому такі слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 19, 72-77, 246, 250, 271, 272, 289, Кодексу адміністративного судочинства України Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області,

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Продовжити строк затримання особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців, а саме до 18.02.2026 (включно).

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Копію рішення невідкладно видати учасникам справи.

5. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Представник позивача: Пушкар Владислав Віталійович (Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Недецеї, 45)

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце перебування: Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України (45213, Волинська обл., Ківерцівський р-н., с. Журавичі, вул. Перемоги, 27)

Представник відповідача: Волинська Вікторія Іванівна ( АДРЕСА_2 )

Суддя В. В. Кость