Справа № 584/1114/24
Суддя: Токарєв С. М.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 584/1114/24
Провадження № 2-а/584/7/25
РІШЕННЯ

Іменем України

18.08.2025 Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Токарєва С.М.

за участю: секретаря Зікрати Я.В.

представника позивача - адвоката Сопової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Путивль за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.07.2024 № 1608, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. В обґрунтування позову вказує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки 22.03.2024 він не отримував повістки про виклик, тому не був обізнаний про необхідність з`явитися на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09:00 год. 23.03.2024. Вказану постанову він вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не доведена.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, у якому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки всі дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.07.2024 № 1608.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Сопова В.С. адміністративний позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених в позові, та стягнути з відповідача понесені позивачем по справі судові витрати.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, проти заявлених позовних вимог заперечував (а.с.63).

Заслухавши представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Постановою № 1608 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 від 12.07.2024 позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. В мотивувальній частині постанови зазначено, що «23 березня 2024 року о 09 год. 00 хв., громадянин ОСОБА_1 , в особливий період, під час мобілізації, не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_1 (розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ), будучи оповіщеним 22.03.2024 року про необхідність прибуття, відповідно до отриманої ним повістки, до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період.

Громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу другого частини першої та частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в редакції Закону, яка діяла до 18.05.2024 (після набуття чинності змін, що внесені Законом-ІХ, до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з 18.05.2024, ця норма залишається чинною та зафіксована у абзаці першому частини першої та абзаці другому частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), а також вимоги абзацу другого частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.37-38).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Закон України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно абзацу першого частини першої ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» (в редакції Закону, яка діяла до 18.05.2024) громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно частини третьої ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» (в редакції Закону, яка діяла до 18.05.2024) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно абзацу другого частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» » (в редакції Закону, яка діяла до 18.05.2024) громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

У відзиві на позов представником відповідача було зазначено, що відповідно до п. 47 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» визначено, що у разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину. Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Оскільки громадянин ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки, то у відповідності до вищезазначеної постанови було складено акт щодо відмови від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства.

На підтвердження вказаної обставини представником відповідача до відзиву було додано копію акту щодо відмови від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29 червня 2024 року (а.с.40).

Як вбачається зі змісту вказаного акту, у ньому зазначено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Текст повістки про явку на 08 год. 01.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянину було доведено (озвучено) о 10 год. 00 хв. 29.06.2024 (а.с.40).

Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.4 ст. 73 КАС України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З огляду на таке, надана представником відповідача копія акту щодо відмови від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29 червня 2024 року, не стосується предмета доказування у даній справі, оскільки вона не містить відомостей про те, що позивач ОСОБА_1 був сповіщений про необхідність з`явитися на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09:00 год. 23.03.2024.

Таким чином, відповідачем всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України не було надано суду належних доказів того, що позивачеві ОСОБА_1 була вручена повістка про необхідність з`явитися на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09:00 год. 23.03.2024.

Тому доводи представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сопової В.С. про те, що позивач ОСОБА_1 не отримував повістки про виклик, а тому не був обізнаний про необхідність з`явитися на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09:00 год. 23.03.2024, відповідачем не спростовано.

Таким чином, відповідачем не надано належних та допустимих доказів належного сповіщення позивача ОСОБА_1 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 23.03.2024 о 09:00 год., що дає підстави для висновку про порушення відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою,з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, аналіз викладених правових норм та обставин справи, з урахуванням встановлених порушень при притягненні до адміністративної відповідальності позивача, дає підстави для висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про скасування постанови № 1608 від 12.07.2024 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП слід закрити.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., сплачений при зверненні до суду із даною позовною заявою, а також 6000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 243- 246, 250, 271, 286 КАС України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) задовольнити повністю.

Скасувати постанову № 1608 від 12 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. та 6000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв