Справа № 400/5971/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

19 серпня 2025 р.№ 400/5971/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Біоносенко В. В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , Військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду рапорту про звільнення ОСОБА_1 на підставі пп. б п.2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за наявності інвалідності, якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 на підставі пп. б п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за наявності інвалідності, якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Ухвалою суду від 13.06.2025 відкрито провадження по справі №400/5971/25 за цим позовом.

19.08.2025 від представника позивача надійшло клопотання про закриття провадження у справі №400/5971/25 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки командиром військової частини НОМЕР_2 фактично розглянуто рапорт позивача та прийнято наказ №204 від 20.07.2025, яким позивача звільнено з військової служби.

Таким чином, судом встановлено, що рапорт позивача було розглянуто та наказом від 20.07.2025 №204 ОСОБА_1 звільнено з військової служби на підставі пп. б п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"

Отже, на теперішній час відсутні оскаржувані порушення з боку відповідача.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.238 КАС України, суд закриває провадження у справі, щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Оскільки, відповідач розглянув рапорт позивача та звільнив його з військової служби, у суду відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта військової частини протиправними після такого виправлення, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КАС України, якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Так, представником позивача разом з клопотанням про закриття провадження заявлено вимогу про стягнення з військової частини НОМЕР_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 гривень.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: ордер, копію договору про надання правничої допомоги №80 від 19.05.2025, копія додаткової угоди від 19.05.2025, акт про надання послуг від 09.06.2025, копії платіжних доручень від 23.05.2025 на суму 5000 грн, від 18.08.2025 на суму 7000 гривень.

Частиною 2 ст. 134 КАС України передбачено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 5 ст.134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

Положеннями ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу,об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України ( Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічні правові позиції, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі № 826/841/17 та від 19 вересня 2019 року по справі № 810/2760/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Досліджуючи надані представником позивача документи, судом встановлено, відповідно до додаткової угоди від 19.05.2025 вартість послуг адвоката становить 12000 гривень, з яких 5000 грн клієнт сплачує першу частину на початку, залишок - 7000 гривень впродовж 2 днів з дня проголошення судового рішення , за яким повністю чи частково задоволено позов. Як вбачається з акту про надані послуги від 09.06.2025 - сума 5000 грн включає в себе оплату за надання послуг : ознайомлення із законодавством - 1 година (1000 грн), підготовка та направлення запиту - 30 хвилин (500 грн), підготовка позову - 3 години (3000 грн), підготовка клопотання про витребування доказів - 30 хвилин (500 грн).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи, що оскаржувані порушення були виправлені відповідачем на стадії судового розгляду, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 12000 грн є завищеною.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відшкодування на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки саме такий розмір судових витрат є

обґрунтованим та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

На підставі викладеного, керуючись п. 8 ст. 238, ст. 248, 134, 140 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі №400/5971/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язати вчинити певні дії.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

3. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя В. В. Біоносенко