Справа № 320/46745/24
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши в письмовому провадженні позовну заяву ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування наказів,
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної митної служби України, Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування наказів.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України від 05.09.2024 № 29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 »; визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України від 05.09.2024 № 30-дс «Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 05.09.2024 №29-с»; визнано протиправним та скасовано подання дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження, відповідно до наказу Державної митної служби України від 26.07.2024 №26-ДС «Про порушення дисциплінарного провадження» відносно ОСОБА_1 , начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці № 25-04/12-02-02/13209 від 28.08.2024; визнано протиправним та скасовано наказ Вінницької митниці від 12.09.2024 №463-с «Про оголошення наказу Державної митної служби України від 05.09.2024 № 29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці; допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Як передбачено частинами першою, третьою статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

За результатами дослідження матеріалів справи встановлено, що під час ухвалення рішення не було вирішено питання про стягнення з Вінницької митниці середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що відповідно до положень статті 252 КАС України є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Згідно із частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100).

Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 14.01.2014 у справі №21-395а13, сформулював правову позицію, згідно якої суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами Порядку № 100.

Верховний Суд підтримує цю позицію, зокрема, у постановах від 14 березня 2018 року у справі №822/1832/16, від 24 жовтня 2018року у справі №820/5932/16, від 19 червня 2019 року у справі №2-а-1648/00(2-а/215/15/16), від 01 серпня 2019 року у справі№820/1446/17, від 21 квітня 2021 року у справі №826/19766/16 та інших і звертає увагу, що при визначенні розміру такого заробітку суд повинен навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню з відповідача.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку №100, при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Відповідно до п.4 Порядку №100, при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються:

а) виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками); б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); в) компенсаційні виплати на відрядження і переведення (добові, оплата за проїзд, витрати на наймання житла, підйомні, надбавки, що виплачуються замість добових); г) премії за результатами щорічного оцінювання службової діяльності, за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, за сприяння впровадженню винаходів і раціоналізаторських пропозицій, за впровадження нової техніки і технології, за збирання і здавання брухту чорних, кольорових і дорогоцінних металів, збирання і здавання на відновлення відпрацьованих деталей машин, автомобільних шин, введення в дію виробничих потужностей та об`єктів будівництва (за винятком цих премій працівникам будівельних організацій, що виплачуються у складі премій за результати господарської діяльності); д) грошові і речові винагороди за призові місця на змаганнях, оглядах, конкурсах тощо; е) пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати; є) літературний гонорар штатним працівникам газет і журналів, що сплачується за авторським договором; ж) вартість безплатно виданого спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального захисту, мила, змивних і знешкоджувальних засобів, молока та лікувально-профілактичного харчування; з) дотації на обіди, проїзд, вартість оплачених підприємством путівок до санаторіїв і будинків відпочинку; и) виплати, пов`язані з святковими та ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо; і) вартість безплатно наданих деяким категоріям працівників комунальних послуг, житла, палива та сума коштів на їх відшкодування; ї) заробітна плата на роботі за сумісництвом (за винятком працівників, для яких включення її до середнього заробітку передбачено чинним законодавством); й) суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; к) доходи (дивіденди, проценти), нараховані за акціями трудового колективу і вкладами членів трудового колективу в майно підприємства; л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати; м) заробітна плата, яка нарахована за час роботи у виборчих комісіях, комісіях всеукраїнського референдуму; н) винагороди державним виконавцям; о) грошова винагорода за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків.

Відповідно до п. 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з п.8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Так, при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Судом установлено, що наказом Державної митної служби України від 05.09.2024 №29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » до Позивача застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби, припинено державну службу та звільнено Позивача з займаної посади начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці, за порушення Присяги державного службовця та вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби, припинивши дію контракту про проходження державної служби від 22.05.2023 № 42, укладеного між Позивачем та Державною митною службою 05.09.2024.

Крім того, наказом Державної митної служби України від 05.09.2024 №30-дс «Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 05.09.2024 №9-с», внесено зміни до наказу від 05.09.2024 №29-с, яким змінено пункту 2, визначивши днем звільнення перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, припинивши дію контракту про проходження державної служби від 22.05.2023 № 42.

Наказом Вінницької митниці від 12.09.2024 №463-с оголошено наказ Державної митної служби України від 05.09.2024 №29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

Матеріалами справи підтверджується, що датою виходу позивача з лікарняного є 11.09.2024.

Отже, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу має розраховуватись з першого робочого дня, наступного за днем закінчення тимчасової непрацездатності яким є 11.09.2024 року по дату винесення рішення про поновлення на роботі - 04.07.2025.

Матеріали справи містять довідку Вінницької митниці від 04.12.2024 №712-1/22-02/10/7857 згідно якої середньоденна заробітна плата позивача на посаді начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці за останні два місяці, що передували звільненню становить 2259,53 грн. Загальна сума доходу за період з травня 2024 року по червень 2024 року становить 97159,80 гривень, фактична кількість відпрацьованих робочих днів становить 43 дні.

Тривалість вимушеного прогулу позивача з 11.09.2024 по 04.07.2025 включно становить 213 робочих днів.

Таким чином, розмір належного до стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 481279,89 грн. (213 робочих днів х 2259,53 грн.) .

Відповідно до пунктів 2 та 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи викладене, до негайного виконання слід допустити рішення суду в частині стягнення з Вінницької митниці на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць у розмірі 48579,80 грн.

Керуючись статтями 14, 243-246, 252, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Стягнути з Вінницької митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме за період з 11.09.2024 року по 04.07.2025 включно у сумі 481 279,89 грн. (чотириста вісімдесят одна тисяча двісті сімдесят дев`ять гривень 89 копійок).

2. Допустити негайне виконання додаткового рішення суду.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя Щавінський В.Р.