Справа № 320/38834/24
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Грибан І.О., Вівдиченко Т.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (рік за півтора) періоду роботи, з 25.10.2001 по 18.06.2003 та з 06.10.2003 по 31.12.2022 в особливо шкідливих умовах праці у зоні відчуження на посаді по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не проведення перерахунку пенсії.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати у пільговому обчисленні у полуторному розмірі (рік за півтора) до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи, з 25.10.2001 по 18.06.2003 та з 06.10.2003 по 31.12.2022, як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", провести перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням спеціального (пільгового) страхового стажу, та виплачувати її в обрахованому розмірі з урахуванням зазначеного періоду роботи, починаючи з 22.02.2023.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що пенсія їй призначена та виплачується у меншому розмірі внаслідок безпідставного, на її думку, неврахування відповідачем коефіцієнту кратності страхового стажу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій останній просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що страховий стаж враховано по 31.01.2025 та становить 48 років 11 місяців 16 днів, коефіцієнт страхового стажу 0,48917.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2025 призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов до наступного висновку.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області з 22.02.2023 та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 зі зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058- IV.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 у справі №320/9251/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 з 22 лютого 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 зі зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням його застосування відповідно до рішення Конституційного Суду від 23.01.2020 №1-р/2020.

Рішенням №82 від 26.02.2024 позивачу призначено пенсію на виконання судового рішення.

Після призначення пенсії позивачці стало відомо про те, що пенсія, з моменту призначення була розрахована з порушенням норм діючого законодавства, а саме: що період трудової діяльності позивачки в зоні відчуження з 25.10.2001 по 18.06.2003 та з 06.10.2003 по 31.12.2022 відповідно до довідок форми № 122 від 28.01.2023 №17/13-23 та від 05.02.2023 № 02 при обчисленні розміру (визначенні коефіцієнту страхового стажу) зараховано до стажу лише в одинарному розмірі (а.с.31-32).

Не погоджуючись з розміром загального страхового стажу, зокрема з тим, що всі періоди роботи в зоні відчуження ЧАЕС позивачці не зараховані в полуторному розмірі, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт "а" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) встановлює, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за Списком № 1). З 1 січня 1993 року та у наступні роки пільги з обчислення стажу, роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 4 постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 29.12.1987 № 1497-378 встановлено, що у період 1988-1990 років: час роботи робітників, задіяних на експлуатації Чорнобильської АЕС та ліквідації наслідків аварії в зоні відселення, зараховується у полуторному розмірі в трудовий стаж та в стаж роботи, що дає право на пільгову пенсію по Списку № 1, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.

Дію вказаної постанови пролонговано пунктом 1 постанови Ради Міністрів СРСР № 1136 "Про продовження на 1991-1995 роки строку дії постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР та ВЦРП від 29.12.1987 року № 1497". У подальшому зазначена норма про те, що робота у зоні відчуження ЧАЕС зараховується до трудового стажу у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1) безперервно продовжується у часі.

Пунктами 1 і 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення після повного відселення жителів" від 29.01.2003 № 137 встановлено, що у період з 1 січня 2003 року до 1 січня 2006 року особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження: час роботи або служби зараховується до трудового стажу, до вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком, на пільгових умовах, який затверджується Кабінетом Міністрів України).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831 "Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження" - особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36).

Відповідно до Списку № 1, затвердженому постановою Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, час роботи повний робочий день у зоні відчуження дає право на пенсію на пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Пунктом 22.1-1г вказаного Списку № 1 передбачено право на пенсію на пільгових умовах для працівників, які зайняті повний робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік яких затверджується Мінприроди за погодженням з Мінсоцполітики та Міністерством охорони здоров`я, в позиції 22.1-1г працівникам призначається пенсія за віком на пільгових умовах починаючи з 1 січня 2010 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 173 від 24.02.2010.

Міністерство надзвичайних ситуацій України наказом від 13.03.2012 № 576 затвердило Перелік підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий дань, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (далі - Перелік підприємств № 576).

03.08.2016 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" (далі - Постанова № 461), згідно з якою постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 та від 24.02.2010 № 173 втратили чинність.

При цьому у Постанові № 461 відсутні положення, які передбачають таку умову для зарахування періоду роботи до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, як наявність підприємства у Переліку, затвердженому МНС за погодженням з Мінпраці та МОЗ.

За змістом пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків.

Як правильно вказує суд першої інстанції, починаючи з 03.08.2016 відсутня умова щодо необхідності включення підприємства зони відчуження до Переліку підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий дань, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

З матеріалів справи вбачається, що періоди роботи у зоні відчуження з 25.10.2001 по 18.06.2003 та з 06.10.2003 по 31.12.2022 підтверджено записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 07.10.1977. Вказані записи також підтверджуються наявними у матеріалах справи: довідками форми №122 від 28.01.2023 №17/13-23 та від 05.02.2023 №02.

Колегія суддів, беручи до уваги наведе вище правове регулювання спірних правовідносин, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області безпідставно не зарахувало позивачці у полуторному розмірі стаж роботи за спірні періоди роботи.

Аналогічний висновок щодо наявності підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи в зоні відчуження за Списком №1, який підлягає зарахуванню у полуторному розмірі, міститься у постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі №320/6063/19.

Колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга відповідача повністю дублює відзив на позовну заяву, тобто в ній не наведено норм законодавства, які порушені чи не враховані судом першої інстанції, не спростовано викладену у рішенні суду правову позицію та не спростовано доводів позивача, які стали підставою для задоволення позову.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, обраним судом першої інстанції способом захисту порушеного права позивача.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у справі №320/38834/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Т.Р.Вівдиченко

І.О.Грибан