Справа № 200/3300/25
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 серпня 2025 року справа №200/3300/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Геращенка І.В., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року в справі № 200/3300/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Предметом позову є перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 10.05.2024.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне витребувати додаткові докази у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

В апеляційній скарзі відповідачем порушується питання пропуску позивачем строку звернення до суду.

В позовній заяві позивач просив поновити строк звернення до суду з цим позовом. В обґрунтування зазначеної заяви вказує, що отримав оскаржуване розпорядження тільки 29.04.2025, до цього часу рішення не відправлялося відповідачем, і до його отримання позивач не могла звернутися за захистом своїх прав. Просила поновити строк звернення до суду з позовною заявою, як такий, що пропущено з поважних причин.

Розглянувши вказану заяву, в ухвалі про відкриття провадження в справі суд першої інстанції зазначив наступне.

«У постанові від 24.12.2020 р. у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

Суд зазначає, що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли з моменту переведення позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме 10 травня 2024 року. Однак, про порушення своїх прав вона дізналася з листа №0500-0202-8/36716 від 21.04.2025 року, наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на адвокатський запит. Докази зворотного в матеріалах справи відсутні.

Варто також зауважити, що у своїй практиці ЄСПЛ сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.».

З урахуванням викладеного, оцінивши обставини, зазначені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, суд дійшов висновку щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду та як наслідок задоволення заяви позивача щодо поновлення пропущеного строку».

З таким висновком судова колегія апеляційного суду не погоджується, оскільки він суперечить висновкам постанови Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року в справі №.

На думку Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів (п.21 постанови Верховного Суду від 31 березня 2021 року в справі № 240/12017/19).

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву (пункти 36 та 37 вказаної цієї ж постанови Верховного Суду).

Як зазначалось вище, в позовній заяві позивач просив поновити строк звернення до суду з цим позовом, обґрунтовуючи тим, що отримав оскаржуване розпорядження тільки 29.04.2025, до цього часу рішення не відправлялося відповідачем, і до його отримання позивач не могла звернутися за захистом своїх прав.

З цим позовом до суду позивач звернувся 07.05.2025, хоча вимагає здійснити перерахунок його пенсії за період з 10.05.2024, що перевищує шестимісячний строк звернення до суду.

Представник позивача звернулась до пенсійного органу із адвокатським запитом лише 15.04.2025, тобто, за межами встановленого законодавством шестимісячного строку з дати порушення прав позивача - 10.05.2024.

З урахуванням обставин справи та наведених цій ухвалі правових висновків Верховного Суду, вказані в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду підстави колегія суддів не може визнати поважними.

При цьому посилання місцевого суду на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вона не є релевантною до спірних правовідносин: обставини тієї справи та справи, що розглядається є різними.

Більш того, у справі №510/1286/16-а позивач просила здійснити перерахунок пенсії з 17 липня 2009 року, на що Верховний Суд зауважив, що легітимне очікування на такий перерахунок за весь період починаючи з 17 липня 2009 року, у позивачки не могло виникнути.

Посилання позивача на рішення Верховного Суду, постановлені у часі до вказаного рішення Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав є незмістовними, оскільки Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 зазначала, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Відтак, колегія суддів визнає неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані позивачем.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 27.05.2021 у справі № 140/3708/19, системний аналіз положень ст. 123 КАС України дає підстави для висновку, що звернення до адміністративного суду з позовом після закінчення строків, установлених законом, не має безумовним наслідком повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Так, ст. 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Отже, вказані правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі (ч. 3 та 4 ст. 123 КАС України).

Аналогічні правила КАС України встановлено і при вирішення питання щодо прийнятності апеляційних та касаційних скарг.

На неможливість залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду без надання позивачеві можливості заявити клопотання про поновлення такого строку Верховний Суд указував у постановах від 11.02.2021 у справі № 140/2046/19, від 10.06. 2020 у справі № 620/1715/19, від 23.09.2020 у справі № 640/5645/19, від 03.12.2020 у справі № 817/660/18, від 17.03.2021 у справі № 160/3092/20, від 18.03.2021 у справі № 640/23204/19, від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19, від 27.02.2021 у справі № 140/3708/19.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що з метою дотримання прав та гарантій позивача на всебічний та об`єктивний розгляд адміністративної справи, необхідно запропонувати останньому ВКАЗАТИ ІНШІ ПІДСТАВИ для поновлення строку та надати докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.80, 122, 123, 237, 292, 309, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду.

Запропонувати позивачці ОСОБА_1 та представнику позивачки Таранковій Олені Олегівні надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших поважних причин та докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Заяву та докази надати до Першого апеляційного адміністративного суду в електронному вигляді на електронну пошту суду (), або через особистий кабінет в системі «Електронний суд», або за адресою: 49005, м. Дніпро, вул. Левка Лук`яненка, буд. 23, до 25 серпня 2025 року включно.

Повне судове рішення - 18 серпня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді І. В. Геращенко

Т. Г. Гаврищук