Справа № 420/27000/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
19 серпня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Херсонській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
Ухвалою судді від 12.08.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Херсонській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.
Так, згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У вищевказаній ухвалі суддею зазначено, що Згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
В порушення вимог вищезазначеної статті позивачем до позову не додано документу про сплату судового збору в повному розмірі.
Так, до позову долучено документ про сплату судового збору в сумі 968,96 грн, що є неповною сумою судового збору за пред`явленими позовними вимогами.
Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Розмір судового збору для фізичної особи за одну вимогу немайнового характеру становить 1211,20 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2025 року) або 968,96 грн з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, суд враховує, що вимога про визнання протиправними дій як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування рішень) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.
Позивачем оскаржуються 2 дії відповідача щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796, 1,115.
Таким чином, позов в сукупності містить 2 вимоги немайнового характеру, за що підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,8 х 2422,40 грн (1211,20 х 2), у зв`язку із чим позивачу належить надати до суду доказ оплати решти судового збору в сумі 968,96 грн.
На виконання вищезазначеної ухвали представником позивача 14.08.2025 до суду надано заяву, в якій зазначено, що заявлені у позовній заяві вимоги не є окремими, а основною та похідною, а тому судовий збір має бути сплачений у розрахунку за одну вимогу немайнового характеру.
Відповідно, з огляду на викладене, враховуючи предмет позову (визнання протиправними дій Відповідача та зобов`язання вчинити певні дії), позивач заявив одну позовну вимогу немайнового характеру, а отже, мав сплатити судовий збір у сумі 969,00 грн, як за одну позовну вимогу немайнового характеру.
Предметом спору у даній справі є питання правомірності дій пенсійного органу щодо нездійснення перерахунку (індексації) пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії та із застосуванням коефіцієнту збільшення у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796 за 2022-2024 роки.
Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що позивачем заявлено декілька позовних вимог немайнового характеру, за кожну з яких позивачу необхідно сплатити судовий збір, оскільки фактично позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру про визнання дій пенсійного органу протиправними разом з похідною вимогою про зобов`язання вчинити дії щодо проведення перерахунку (індексації) пенсії за відповідний період.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 969,00 грн., що підтверджується квитанцією від 05.08.2025 року, а тому позиція суду першої інстанції щодо того, що судовий збір за подання позовної заяви у цій справі сплачено не в повному обсязі є безпідставним.
Таким чином, вимоги ухвали суду станом на 12.08.2025 позивачем не виконано. Натомість представник позивача висловив свою незгоду із правовою позицією суду, навівши власні уявлення відносно спірних правовідносин, які суд визнає неспроможними.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 містить дві окремі позовні вимоги немайнового характеру, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Предметом спору у даній справі є правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо проведення індексації пенсії позивача. Разом з тим, аналізуючи зміст позовної заяви, суд встановив, що позивачем оскаржуються дві самостійні дії (бездіяльності) відповідача: 1) Непроведення індексації із застосуванням коефіцієнта 1,0796 відповідно до показника середньої заробітної плати за відповідний рік; 2) Непроведення індексації із застосуванням коефіцієнта 1,115 відповідно до показника середньої заробітної плати за інший рік.
Кожна із зазначених дій стосується різних базових періодів, ґрунтується на різних розрахункових величинах та створює для позивача самостійні правові наслідки. Визнання протиправності бездіяльності щодо одного коефіцієнта не означає автоматичного визнання неправомірності щодо іншого, оскільки суд має надати окрему правову оцінку кожному випадку.
Крім того, кожна з основних вимог супроводжується похідною вимогою - зобов`язати відповідача провести відповідний перерахунок пенсії із застосуванням визначеного коефіцієнта. Таким чином, у позові містяться дві пари взаємопов`язаних вимог: основна (визнати дії протиправними) + похідна (зобов`язати провести перерахунок) щодо коефіцієнта 1,0796; основна (визнати дії протиправними) + похідна (зобов`язати провести перерахунок) щодо коефіцієнта 1,115.
Суд критично оцінює доводи представника позивача про те, що заявлені у позовній заяві вимоги становлять одну вимогу немайнового характеру основну та похідну.
На відміну від наведених справ, у даному випадку позивач оспорює дві окремі дії відповідача, які полягають у непроведенні індексації з урахуванням різних коефіцієнтів (1,0796 та 1,115) за різні роки. Визнання протиправності однієї бездіяльності не породжує автоматичного визнання протиправності іншої, оскільки кожна з них базується на відмінному фактичному складі та має різні правові наслідки для позивача.
У даній справі позивачем пред`явлено дві самостійні вимоги про визнання протиправними різних дій відповідача у різні роки, які не утворюють єдиного комплексу. Судова практика, на яку посилається представник позивача, не підлягає прямому застосуванню, оскільки фактичні обставини є відмінними.
Отже, з урахуванням змісту позову та положень частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір», заявлені позивачем вимоги є двома окремими вимогами немайнового характеру, за кожну з яких має бути сплачено судовий збір.
Суд також звертає увагу представника позивача на приписи ч. 7 ст. 78 КАС України, згідно з якою правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Приймаючи до уваги те, що до теперішнього часу позивачем недоліки не усунено, суд вважає за потрібне позовну заяву відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України повернути позивачу.
На підставі викладеного та керуючись ст. 169 КАС України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Херсонській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Завальнюк