Справа № 420/5229/25
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5229/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, у якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 22.01.2025 р. за номером О/Р 84 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком.

2. Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, індекс 76018, ) перевести на пенсію за віком та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з врахуванням до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 27 серпня 1982 року, а саме: період з 23.08.1982 р. по 23.07.1984 р., з 01.08.1990 р. по 31.12.1997 р. та період навчання згідно диплому серії НОМЕР_3 від 22.06.1990 р., a саме: з 01.09.1984 р. по 22.06.1990 р., починаючи з 15 січня 2025 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що свою трудову діяльність почала з 23 серпня 1982 році та до теперешнього часу працює лікарем терапевтом. 14 січня 2025 року ОСОБА_1 виповнилось 60 років. 15 січня 2025 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою №119 про переведення на пенсію за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування». Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято рішення від 22.01.2025 р. за номером О/Р 84 про відмову позивачці у переведенні на пенсію за віком. Підставою для відмови визначено невідповідність ім`я позивачки. Згідно оскаржуваного рішення до страхового стажу ОСОБА_1 не було зараховано наступні періоди роботи за трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 27 серпня 1982 року, а саме: період з 23.08.1982 р. по 23.07.1984 р., з 01.08.1990 р. по 31.12.1997 р. та період навчання згідно диплому з 01.09.1984 р. по 22.06.1990 р. Таке рішення позивач вважає протиправним.

Ухвалою суду від 24.02.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідачем - ГУ ПФУ в Одеській області також було подано відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову та зазначає, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 01.04.2019 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія по інвалідності ІІІ групи обчислена при страховому стажі 36 років 2 місяці (враховано по 29.02.2024), в тому числі додатковому стажі 10 місяців.

Відповідач зазначає, що 15.01.2025 Позивач звернулась до Головного управління із заявою про перехід на пенсію за віком, згідно Закону № 1058. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке уповноважене розглянути подану позивачем заяву від 15.01.2025. Після перевірки наданих Позивачем документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було встановлено, що на першій сторінці трудової книжки серії НОМЕР_4 зазначене ім`я ОСОБА_2 (російською мовою), в дипломі серії НОМЕР_5 зазначене ім`я ОСОБА_2 (російською мовою), що не відповідає паспортним даним Позивача ( ОСОБА_2 - російською мовою). На підстави заяви та наданих документів Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, 22.01.2025 винесено Рішення № 84 про відмову у переведенні на пенсію за віком згідно Закону № 1058. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу роботи не зараховано період з 23.08.1982 по 23.07.1984, з 01.08.1990 по 31.12.1997 та період навчання згідно диплому з 01.09.1984 по 22.06.1990. Враховуючи те, що у Позивача відсутній необхідний страховий стаж роботи у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області були відсутні правові підстави для прийняття будь-якого іншого рішення, окрім як про відмову у призначенні пенсії.

Також, відповідач вважає, що позовна вимога Позивача, в частині зобов`язання перевести на пенсію за віком та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 починаючи з 15.01.2025 року не підлягає задоволенню також з тих підстав, що судом не може прийматися відповідне рішення, оскільки це є втручанням в дискреційні повноваження Головного управління.

Відповідачем - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області також було подано відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову та зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, з врахуванням принципу екстериторіальності, за результатами розгляду заяви позивача та доданих до неї документів, прийнято рішення від 22.01.2025 № 84 про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого частиною 2 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До страхового стажу не враховано період роботи з 23.08.1982 по 23.07.1984, з 01.08.1990 по 31.12.1997 згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 27 серпня 1982 року та період навчання згідно диплому серії НОМЕР_3 від 22.06.1990, а саме з 01.09.1984 по 22.06.1990 року.

Також, відповідач вказує на те, що в трудовій книжці позивача серії відсутній запис про навчання. На підтвердження періоду свого навчання позивачем надано диплом НОМЕР_3 ; від 22.06.1990 вказано ім`я « ОСОБА_2 », що не відповідає другій сторінці, паспорта НОМЕР_6 від 28.12.1998, в якому вона зазначена як " ОСОБА_2 ".

Позивачем подані відповіді на відзиви відповідачів, у яких позивач, серед іншого, зазначає, що твердження, що в трудовій книжці позивача серії відсутній запис про навчання не відповідає дійсності. На підтвердження періоду свого навчання позивачем надано диплом НОМЕР_5 від 22.06.1990. Відповідно до запису 2 у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 27 серпня 1982 року вбачається, що 23.07.1984 р. позивач була звільнена з роботи у зв`язку зі вступом до Кишинівського державного медичного інституту. Згідно запису 3 у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 27 серпня 1982 року - з 26.07.1984 була зарахована на перший курс Кишинівського державного медичного інституту. Відповідно до запису 7 - 01.08.1990 р. позивач була зарахована на посаду лікаря інтерна терапевтичного відділення 4-ї місцевої клінічної лікарні. Згідно запису 8 трудової книжки - 29.07.1991 р. позивача відраховано у зв`язку із завершенням інтернатури.

Також позивач звертає увагу суду на те, що записи щодо не зарахованих періодів трудової діяльності згідно трудової книжки здійснені чітко та без виправлень, із зазначенням номерів та дат наказів про прийняття та звільнення, проставленням печаток підприємств та підписів відповідальних осіб.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 01.04.2019 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

15.01.2025 Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перехід на пенсію за віком, згідно Закону № 1058.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке розглянуло подану позивачем заяву від 15.01.2025.

За результатами розгляду заяви позивача 22.01.2025 Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято рішення O/P 84 про відмову в перерахунку пенсії.

Зі спірного рішення вбачається, що в ході розгляду заяви встановлено, що на першій сторінці трудової книжки серії НОМЕР_4 зазначене ім`я ОСОБА_2 (російською мовою), в дипломі серії НОМЕР_5 зазначене ім`я ОСОБА_2 (російською мовою), що не відповідає паспортним даним заявниці ( ОСОБА_2 - російською мовою). З огляду на зазначене, зарахувати стаж згідно трудової книжки за період з 23.08.1982 р. по 23.07.1984 р., з 01.08.1990 р. по 31.12.1997 р. та період навчання згідно диплому з 01.09.1984 по 22.06.1990 р. немає підстав. У зв?язку із вказаним, вирішено відмовити ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Не погодившись із прийнятим відповідачем рішенням від 22.01.2023 O/P 84, вважаючи його протиправним, а також вважаючи доведеними підстави для переведення на пенсію за віком, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 таким законом є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), який був прийнятий на зміну положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05 листопада 1991 року, та безпосередньо ним визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

У відповідності до ст.1 Закону №1058-IV:

- пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Приписами ст. 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Як визначено п.1 ст.9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст.10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ч.1, 2 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами ч.4 ст.24 Закону України № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Частиною першою статті 44 Закону №1058-IV визначено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

До набрання чинності Законом № 1058-IV діяв Закон України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII).

Відповідно до статті 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» правління Пенсійного фонду України затвердило Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1. Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно пунктів 1.7, 1.8 Порядку №22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Документи, необхідні для перерахунку пенсії, наведені в розділі ІІ Порядку № 22-1.

Згідно з абзацом першим підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 передбачено, що до заяви додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України - трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно із ст.62 Закону України № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), у розумінні пунктів 1, 2 якого, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п.п. 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, що затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, трудова книжка є основним документом про трудової діяльності робітників та службовців.

Пунктом 2.1 Інструкції №162 визначено, що заповнення трудових книжок і вкладишів до них проводиться мовою союзної, автономної республіки, автономної області, автономного округу, біля яких розташоване дане підприємство, установа, організація, і офіційною мовою СРСР.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше проводиться адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу.

Згідно пункту 2.3 Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються охайно, ручкою кульковою або пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

Відповідно до п. 2.10, 2.12 Інструкції №162 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

Зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові та дату народження проводяться адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорти, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імені, по батькові та ін.) та з посиланням на номер та дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рисою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище чи ім`я, по батькові, дата народження та записуються нові дані.

Відповідно до пункту 8.1. Інструкції №162 контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок на підприємствах, здійснюється у порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 6 вересня 1973 р. №656 «Про трудові книжки робітників і службовців».

В той же час, пунктом 18 Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 06 вересня 1973р. №656 «Про трудові книжки робітників і службовців» встановлено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках, іншу відповідальність.

З огляду на викладене, оцінюючи позицію відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з 23.08.1982 р. по 23.07.1984 р., з 01.08.1990 р. по 31.12.1997 р. та період навчання згідно диплому з 01.09.1984 р. по 22.06.1990 р., суд зазначає наступне.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серія НОМЕР_7 , виданого 28 грудня 1998 року Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , російською мовою « ОСОБА_1 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого 04 лютого 1965 року Тузловською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, російською мовою « ОСОБА_1 » народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із долученої до матеріалів справи копії трудової книжки серія НОМЕР_9 від 27 серпня 1982 року вбачається що вона була видана на російській мові « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , професія, спеціальність - санітарка.

Згідно записів трудової книжки позивачка, враховуючи переклад з румунської та російської мов на українську мову, виконаний дипломованим перекладачем ОСОБА_3 , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тополян О.В.19.12.2024:

- 23.08.1982 р. прийнята на роботу як санітарка Синжерської лікарні.

- 23.07.1984 р. звільнена у зв`язку зі вступом у Кишинівський державний медичний інститут.

- 26.07.1984 р. зарахована на перший курс Кишинівського державного медичного інституту КДМІ.

- 15.11.1988 р. зарахована на посаду медсестри 2-ої полікліники 2-ї міської лікарні як студентка 5 курсу.

- 03.02.1989 р. звільнена із займаної посади за ст.36 КЗППМРСР за власним бажанням.

- 01.08.1990 р. зарахована на посаду лікаря інтерна терапевтичного відділення 4-ї міської клінічної лікарні.

- 29.07.1991 р. відрахована у зв?язку із завершенням інтернатури.

- 05.08.1991р. Територіальне медоб`єднання Радянського зарахована на посаду дільничного лікаря терапевта 11 поліклініки.

- 02.10.1995 р. звільнена за ст.36 КЗпП МРСР за власним бажанням.

- 02.10.1995р. Медичний центр «Реал», зарахована на посаду лікаря-терапевта.

- 30.11.1995р. Звільнена за ст.36 КЗПП МРСР за власним бажанням.

- 30.11.1995 р. ТОВ «РУСЛАН ТА ЛЮДМИЛА». Прийнята на роботу як лікар-терапевт.

- 24.11.1996р. Звільнена за власним бажанням.

- 25.12.1996 р. Прийнята на посаду лікаря СЦ НА РМ.

- 12.05.1997р. Звільнена за власним бажанням за ст.36 КЗППРМ.

- 01.07.1997р. Одеська область Овідіопольська районна лікарня. Прийнята на посаду лікаря дільничного терапевта територіальної ділянки.

-12.11.2003р. Переведена на посаду лікаря терапевта райполіклініки.

- 01.06.2005 р. Переведена на посаду лікаря терапевта терапевтичного відділу.

Окрім того, із копії диплома НОМЕР_3 від 22 червня 1990 року вбачається, що у 1984 р. позивачка на російській мові « ОСОБА_1 » вступила до Кишинівського державного медичного інституту та в 1990 році закінчила інститут за спеціальністю лікарська справа, та рішенням державної екзаменаційної комісії від 22.06.1990 їй присвоєно кваліфікацію лікаря.

Надаючи оцінку дослідженим доказам суд зауважує, що вони узгоджуються між собою та не містять суперечностей. Прізвище, по батькові, рік народження особи, на ім`я якої видано трудову книжку серії НОМЕР_2 від 27 серпня 1982, відповідає прізвищу, по батькові та роком народження позивачки, які зазначені в дипломі, паспорті, свідоцтві про народження позивачки.

При цьому відмінності у написанні імені позивача на російській мові (у трудовій книжці, свідоцтві про народження, дипломі « ОСОБА_2 » а у паспорті - « ОСОБА_2 »), не викликають у суду обгрунтованих сумнівів у належності трудової книжки саме позивачу та підтвердження такою трудовою книжкою трудового стажу саме позивача.

Доданими до заяви про перехід на пенсію за віком та до суду документами «поза розумним сумнівом» підтверджується зайнятість позивача у період з 23.08.1982 р. по 23.07.1984 р. на посаді санітарки, з 01.08.1990 р. по 31.12.1997 р на посадах лікаря інтерна, лікаря терапевта, та період навчання згідно диплому з 01.09.1984 р. по 22.06.1990 р.

Суд погоджується із твердженням позивача про те, що записи щодо не зарахованих періодів трудової діяльності згідно трудової книжки здійснені чітко та без виправлень, із зазначенням номерів та дат наказів про прийняття та звільнення, проставленням печаток підприємств та підписів відповідальних осіб. У відповідача не було жодних зауважень щодо записів самих періодів роботи.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а, висловив таку позицію у якій вказав, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці чи незазначення підстави звільнення у трудовій книжці може бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів чи не зазначення підстави звільнення у трудовій книжці.

В даному випадку, у сукупності дослідивши та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що в трудовій книжці та дипломі позивача є необхідні відомості про роботу, навчання за спірні періоди, тобто містяться записи, що підтверджують періоди виконуваної роботи та навчання позивача, а відмінності у написанні імені позивача на російській мові, не викликають сумнівів у навчанні та дійсній зайнятості позивача на роботах за вказаними посадами та на вказаних підприємствах.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірні записи у трудовій книжці є недійсними та недостовірними.

Таким чином, вище вказані періоди роботи позивача протиправно не були зараховані до страхового стажу. У зв?язку із цим, спірне рішення не може вважатися правомірним та підлягає скасуванню судом.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 22.01.2025 р. за номером О/Р 84 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком та зобов?язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 23.08.1982 р. по 23.07.1984 р., з 01.08.1990 р. по 31.12.1997 р, та період навчання згідно диплому з 01.09.1984 р. по 22.06.1990 р. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести на пенсію за віком та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 починаючи з 15 січня 2025 року суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону.

Як зазначає відповідач Головне управління ПФУ в Одеській області у відзиві на позовну заяву, пенсія по інвалідності ІІІ групи позивачу обчислена при страховому стажі 36 років 2 місяці (враховано по 29.02.2024), в тому числі додатковому стажі 10 місяців.

Згідно розрахунку пенсії по інвалідності позивача станом на 26.05.2024, повний страховий стаж складає 36 років 2 місяці 13 днів.

Після зарахування періодів роботи з 23.08.1982 р. по 23.07.1984 р., з 01.08.1990 р. по 31.12.1997 р, та період навчання згідно диплому з 01.09.1984 р. по 22.06.1990 р. страховий стаж позивача буде перерахований.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 ст. 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, враховуючи висновки суду про необхідність зарахування відповідачем вказаних періодів роботи позивача до страхового стажу та віднесення законодавцем обрахунку страхового стажу до повноважень пенсійного органу, суд вважає що належним та ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву позивача від 15.01.2025 про перехід на пенсію за віком, з урахуванням правових висновків, наданих судом у рішенні, щодо необхідності зарахування періодів роботи позивача з 23.08.1982 р. по 23.07.1984 р., з 01.08.1990 р. по 31.12.1997 р, та період навчання згідно диплому з 01.09.1984 р. по 22.06.1990 р. до страхового стажу позивача.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Оскільки подана позивачем заява з документами по суті розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області і рішення про відмову приймалось саме ним, дії зобов`язального характеру щодо зарахування періодів роботи до страхового стажу має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, що призначає пенсію, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Івано-Франківській області. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

Відтак, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачу до страхового стажу періоди роботи з 23.08.1982 р. по 23.07.1984 р., з 01.08.1990 р. по 31.12.1997 р, та період навчання згідно диплому з 01.09.1984 р. по 22.06.1990 р., та повторно розглянути заяву позивача від 15.01.2025 про перехід на пенсію за віком, з урахуванням правових висновків, наданих судом у рішенні.

В іншій частині вимог позивача слід відмовити.

Підсумовуючи вищенаведене, оцінивши докази у сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають частковому задоволенню.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на викладене, оскільки судом прийнято рішення про часткове задоволення вимог позивача, суд вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого за подання цього позову судового збору у сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.242-246, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , прийняте 22.01.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за номером О/Р 84.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 23.08.1982 по 23.07.1984, з 01.08.1990 по 31.12.1997 згідно трудової книжки серія НОМЕР_2 від 27 серпня 1982 року, період навчання з 01.09.1984 по 22.06.1990 згідно диплому НОМЕР_3 від 22 червня 1990 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.01.2025 про переведення на пенсію за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 1211,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, , адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, , адреса: вул. Січових Стрільців, 15 м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, індекс 76018.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА