Справа № 605/301/25
Суддя: Лелик О. М.
Дата ухвалення: 2025-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 605/301/25
РІШЕННЯ

Іменем України

20 серпня 2025 рокум.Підгайці

Підгаєцький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Лелик О.М.

за участю секретарів судового засідання Мохун Т.В., Лежигубської О.В.,

справа №605/301/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Підгайці Тернопільської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

за участі представника позивача адвоката Рибачок А.М.,

установив:

14 липня 2025 року представник позивача адвокат Рибачок Анатолій Михайлович, який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВО №1110469 звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05.07.2025 року серії ЕНА № 5144468 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, закриття провадження у справі та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 05.07.2025 його працівника патрульної поліції притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАп за те, що проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора. Позивач не заперечує факт, що він кермував транспортним засобом 05.07.2025 у м.Тернополі, вул. Гетьмана І.Мазепи, оскільки їхав у лікарню до батька. Був зупинений працівниками патрульної поліції за нібито проїзд на жовтий сигнал світлофора, хоча йому таких доказів не надали, а відразу склали постанову. З вищевказаною постановою не погоджується, вважає, що вона винесена всупереч закону, обставини викладені в оскаржуваній постанові не відповідають реальній обстановці, а у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

У відзиві на позовну заяву відповідач Управління патрульної поліції в Тернопільській області просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність. Відповідач зазначає, що 05 липня 2025 року о 09:12 год. зафіксовано рух транспортного засобу марки «Mersedes-benz Sprinter 316 CDI» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Гетьмана І.Мазепи під керуванням ОСОБА_1 , який здійснив рух на жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3. (ґ) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Капралом поліції Коломійцем А.В. винесено постанову серії ЕНА № 5144468 від 05.07.2025 року за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено на позивача штраф в розмірі 510 грн. Постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки винесена з дотримання всіх вимог КУпАП. Позивачу були роз`ясненні його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Позивачу роз`яснено строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. До відзиву долучено відеозапис боді - камери поліцейського.

13.08.2025 представник позивача подав письмовий відзив на позовну заяву.

14.08.2025 відповідачем подано письмове клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

15.08.2025 представник позивача подав письмову відповідь щодо клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

Ухвалою від 22.07.2025 суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі. Розгляд справи вирішила проводити за правилами ст.286 КАС України

В судове засідання позивач не прибув, однак уповноважив представляти свої інтереси адвоката Рибачок А.М., як в засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. У відзиві на позовну заяву просить розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 КАС України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Заслухавши пояснення, представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 05.07.2025 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5144468 від 05.07.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме: проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений жовтий сигнал.

Копію постанови ОСОБА_1 вручено на місці.

Згідно із частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Представником відповідача виконано обов`язок передбаченого частини 2 статті 77 КАС України та подано щодо правомірності винесення постанови, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушень, передбачених частини 2 статті122 Кодексу України про адміністративні правопорушення позивача, а саме відеозапис з нагрудної боді-камери поліцейського.

З вказаною постановою позивач не згідний, тому звернувся до суду.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства та Правил дорожнього руху.

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За умовами частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозицією частини 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до пункту 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення, зокрема жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Згідно з частиною 1 статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

На підтвердження доводів, викладених у відзиві на позовну заяву, відповідач Управління патрульної поліції в Тернопільській області долучили до відзиву компакт-диск із відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського.

Із дослідженого судом відеозапису вбачається, що 05.07.2025 працівниками патрульної поліції зупинений Ціхонь С.В. і йому повідомлено про те, що він здійснив рух транспортним засобом на заборонений жовтий сигнал світлофора. Також, з відеозапису вбачається, що позивачу повідомлено про те, що він притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Окрім цього, з запису вбачається, що між працівниками поліції ведеться розмова з ОСОБА_1 він повідомляє працівникам поліції, що їде у лікарню, просить підказати де саме знаходиться, оскільки не місцевий, поспішає і дороги добре не знає. Доказів про те, що ОСОБА_1 показано запис про те, як він здійснює ркх транспортним засобом на жовтий сингал світлофора працівниками поліції не надано. Окрім цього, такого доказу і не долучено до письмового відзиву на позовну заяву.

Отже, відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та з матеріалів справи не можливо достовірно встановити даний факт, відтак і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні. Враховуючи викладене, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню.

Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

За вказаних обставин, суд вважає, що постанова від 05.07.2025 винесена за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне право порушення по відношенню до позивача відповідачем виконані вимоги статтей 268, 280 КУпАП.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Оскільки, як вказано вище, не доведено наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, то відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 цього КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо вирішення питання стягнення судових витрат.

Приписи частини першої статті 139 КАС України визначають, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи частини третьої статті 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, в силу положень частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Так, суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача на обґрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано: копію Договору про надання правової допомоги №07.07/25 від 07.07.2025, ордер серії ВО №1110469 від 11.07.2025, копію квитанції до прибуткового касового ордера № 0707/25 від 0 липня 2025 на суму 1000 гривень /арк.спр.25-27/.

Представник відповідача подав письмове клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки вважає, що вони є неспівмірними відносно даної категорії справ.

З огляду на викладене, враховуючи надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також те, що справа, яка розглядається, відноситься до справ незначної складності, враховуючи фактично виконану адвокатом роботу (написання позовної заяви, представництво інтересів в суді), суд дійшов висновку, що обґрунтованими до відшкодування є витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 гривень.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з Управління патрульної поліції в Тернопільській області за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.73-79, 139, 241-244, 246, 257-263, 268-272, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №5144468 від 05.07.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510,00 гривень, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча гривень 00 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області, , юридична адреса:, м. Тернопіль, вул. Котляревського, буд.24.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст.286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений та підписаний 20.08.2025.

Суддя: О. М. Лелик