Справа № 752/3444/25
Суддя: Чекулаєв С. О.
Дата ухвалення: 2025-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/3444/25
Провадження № 2-а/752/185/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2025 року Голосіївський районий суд м.Києва у складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О.,

за участю секретаря Пастух З.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач) звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області (надалі за текстом також - відповідач), в якому просив суд,

- скасувати постанову про адміністративне правопорушення ЕНА 3866983 від 16.01.2025 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення і закрити справу.

Процесуальні дії у справі

07.02.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями головуючим суддею у справі визначений суддя Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєв С.О.

07.02.2025 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, у зв`язку з надмірним навантаженням на суддю судове засідання призначено на 04.04.2025.

У зв`зку з несвоєчасним виконанням відповідачем ухвали Голосіївського районного суду міста Києва про витребування копії оскаржуваної постанови розгляд справи відкладено на 25.04.2025.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, судове засідання у справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У позовній заяві позивач вказує на протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП.

Позивач зазначає, що на ділянці дороги за межами населеного пункту в районі м. Дубно, Рівненської області, приблизно о 16:40 год. автомобіль Honda CRV д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками Національної поліції, які повідомили про намір притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у зв`язку з порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приборами - не ввімкнене ближнє світло фар в темну пору добу.

16.01.2025 винесено постанову ЕНА 3866983 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, призначено штраф у розмірі 510 гривень.

Позивач вказує, що працівники патрульної поліції весь час до моменту зупинки транспортного засобу рухалися позаду автомобіля ОСОБА_1 і не могли спостерігати ознаки порушення вимог ПДР. На час зупинки автомобіля бортовий навігатор продовжував працювати в денному режимі відображення інформації, світло фар власного автомобіля не було видно водію, оскільки фактично була денна пора часу і видимість була доброю та достатньою для забезпечення безпеки руху водія та інших учасників руху. Перемикач управління світловими приладами перебував у положенні «auto», що забезпечує ввімкнення ходових вогнів цілодобово одразу після включення запалення і самостійне перемикання режимів роботи приборів зовнішнього світла.

Працівник Національної поліції, що спілкувався з позивачем, для визначення моменту, з якого починається відлік темної пори доби, а саме - заходу сонця, звернулась до відомостей, що містяться в мережі Internet, розміщених на відповідних ресурсах (gismeteo.com, тощо), що містять загальну інформацію про геофізичні дані. Вказана інформація, на думку позивача, не може слугувати у якості джерела доказування, оскільки не носить офіційного характеру і не є верифікованою (на відміну від відомостей, розпорядником яких є Державна гідрометеорологічна служба України). При цьому посадова особа патрульної поліції для визначення часу заходу сонця послалася на час сходу сонця в м. Дубно в той час, коли місце зупинки транспортного засобу було відмінним від м. Дубно, а саме 410 км траси ТО303, що є на приблизно 15 км західніше, отже і час заходу сонця в м. зупинки автомобіля Фока А.П. був відмінним від часу заходу сонця в м. Дубно і отже не міг бути визначеним коректно.

Позивач стверджує, що на момент зупинки уповноваженими особами Національної поліції в його автомобілі було ввімкнено ближнє світло фар, перемикач управління зовнішніми світовими приборами знаходився у положенні «auto». Водночас, позивач не виключає ту обставину, що задні габаритні вогні автомобіля могли не працювати, що пояснюється технічним неспрацюванням вимикача зовнішніх освітлювальних приборів.

Також позивач вказує, що виявлене правопорушення є незначним, ніяким чином не вплинуло на безпеку руху ані самого позивача, ані інших учасників процесу та було усунено, що відповідно до вимог статті 22 КУпАП є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів умисного вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, оскільки позивач наполягає на виникненні зазначеної технічної несправності вже під час руху транспортного засобу, а також відсутність доказів невиконання позивачем п. 31.4.3 ПДР України на думку позивача в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена як ч. 2 ст. 122 КУпАП, та і ч.1 ст. 121 КУпАП.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

На виконання ухвали Голосіївського районного суду міста Києва 07.02.2025 відповідач 18.04.2025 надіслав до суду копію оскаржуваної постанови, водночас відповідач своїм правом на подання до суду відзиву не скористався.

Фактичні обставини встановлені судом

16.01.2025 поліцейським 3 взводу УПП рота 3 бат. Управління патрульної поліції в Рівненській області, сержантом поліції Намчуком Вадимом Миколайовичем винесено постанову серії ЕНА №3866983, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень за правопорушення передбачене частиною другою статті 122 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, згідно оскаржуваної постанови, полягає в тому, що 08.01.2025, о 16 годині 48 хвилин, ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом HONDA CR-V д.н.з. НОМЕР_1 на ділянці дороги М-06 Київ - Чоп, 410 км без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1. ПДР.

Про дату час та місце розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 був належним чином повідомлений 08.01.2025, що підтверджується його підписом на повідомленні про запрошення до підрозділу УПП в Рівненській області ДПП.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 213 КпАП України справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 3 статті 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП, інспектори відповідного органу діють не як самостійні суб`єкти владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, яка регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

За змістом статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (у тому числі передбачених частиною другою статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КпАП України, належить до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції, мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Отже, відповідні інспектори та управління не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме той орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КпАП України покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122 КпАП України - Департамент патрульної поліції.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.04.2023 у справі №757/30991/18-а, від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі №724/716/16-а.

Відповідно до пунктів 1-4 Положення про Департамент патрульної поліції, затверджений наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 73, Департамент патрульної поліції (далі - Департамент, ДПП) є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку.

Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції (далі - підрозділи Департаменту патрульної поліції).

Департамент патрульної поліції організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення.

Викладене свідчить, що у спірному випадку органом Національної поліції є Департамент патрульної поліції, від імені якого, зокрема, поліцейський 3 взводу УПП рота 3 бат. Управління патрульної поліції в Рівненській області, сержант поліції Намчук Вадим Миколайович виніс постанову серія ЕНА № 3866983, згідно якої ОСОБА_1 , був притягнутий до

адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень за правопорушення передбачене частиною другою статті 122 КУпАП.

Водночас, позивач у поданому ним до суду адміністративному позові визначив відповідачем не Департамент патрульної поліції як суб`єкт владних повноважень, а Управління Патрульної поліції в Рівненській області.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача. У цій справі належним відповідачем є Департамент патрульної поліції, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень, від імені якого прийнята оскаржувана постанова.

Відповідно до частини третьої статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Позивач у справі не подавав до суду клопотання про залучення до участі у справі належного відповідача - Департамент патрульної поліції.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.12.2019 по справі №724/716/16-а зауважив, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

За вказаних обставин, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області слід відмовити.

Позивач має право повторно звернутися з адміністративним позовом до належного відповідача - Департаменту патрульної поліції із заявленням клопотання про поновлення пропущенного строку для звернення до суду.

Разом з тим, інші доводи позовної заяви, які стосуються оскаржуваної постанови, не підлягають оцінці, виходячи з того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність його дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України; ст. 19 Конституції України; ст. ст. 7, 9, 14-1, 22, 33-35, 38, 132-1, 245, 251, 254, 280, 284 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови серія ЕНА № 03866982 від 16.01.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

2.Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

3.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Чекулаєв