Справа № 160/1987/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/1987/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Одеської митниці

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року (суддя В.М. Олійник) у справі № 160/1987/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/0004479/2 від 18.09.24 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/000969 від 18.09.24 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було визначено митну вартість товарів, пред`явлених до митного оформлення, відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України та надано всі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а отже спірні рішення митного органу є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Судом першої інстанції зазначено, що досліджені судом первинні документи, а також враховуючи додатково подані позивачем до митного органу документи, повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.

Натомість, митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.

Суд вказав, що наявність належних підстав для коригування митної вартості Одеською митницею не доведена.

Таким чином, суд дійшов висновку, що спірні рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови є протиправними та підлягають скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове

рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, митний орган вказує, що ним встановлено існування в поданих позивачем документах розбіжностей та відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари. Так, митний орган виявив, що в накладній від 13.09.2024 №А №719659 вказано, що перевізником є «TMG LOGISTUCS» LLC, але рахунки на оплату транспортно-експедиційний послуг від 16.09.2024 видані ТОВ «ТГЛ Україна». Крім того, згідно з умовами пункту 3.1.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 06.11.2023 №3857-NY/CN 100% від суми зазначеної в специфікації, покупець оплачує протягом 20 днів після отримання копій документів зазначених в пункті 4.2 якщо інше не обумовлено в специфікації, однак до митного оформлення підтвердження інспекції якості заказу не надавалося; відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору, наданий страховий документ №19769 від 15.07.2024 не відповідає вищезазначеним умовам; в специфікації №4 до контракту 3857-NY/CN від 06.11.2023 зазначено, що 100% оплата здійснюється після підтвердження інспекції якості заказу, проте банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати за товари, не надавалось. Вказане на думку митного органу виключило можливість перевірки числового значення заявленої митної вартості та обумовило необхідність запиту у декларанта додаткових документів та відомостей згідно ст. 53 МК України. Натомість, деканатом не подано усі документи з переліком та відповідно до умов, визначених ст. 53 МК України, розбіжності не спростовано. Відтак, скаржник вважає, що ним правомірно прийнято рішення про корегування митної вартості товарів. Митний орган вказує, що він послідовно розглядаючи обмеження щодо застосування методів визначення митної вартості товарів, які наведені у МК України, за результатом проведеної консультації з декларантом, обрав метод визначення митної вартості - резервний.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» для митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація №24UA27U2 від 16.09.2024 року, відповідно до якої за умовами поставки FOB на митну територію України надійшов товар, а саме:

1. Взуття на підошві з гуми, з верхом з текстильних матеріалів: - арт. BNH220109 кросівки чоловічі високі (поліуретан, поліестер, термопластична гума), - 5100 пар. Bиробник: NINGBO YOUQI IMP. AND EXP CO.,LTD, Kраїна виробництва: CN. Tоргівельна марка немає даних.

2. Взуття кімнатне на підошві з гуми та верхом з текстильних матеріалів: - арт. BNS23710 капці жіночі з помпонами (поліестер, штучне хутро, термопластична гума) - 2808 пар. Bиробник: NINGBO YOUQI IMP. AND EXP. CO LTD. Kраїна виробництва: CN. Tоргівельна марка немає даних.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією №24UA27U2 від 16.09.2024 року позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 MД, а саме:

- Сертифікат якості (Certificate of quality) від 12.06.2024 року №Б/Н;

- Pахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) від 12.06.2024 року №40372868;

- Коносамент (Bill of lading) від 25.06.2024 року №ZJSM24060362;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) від 13.09.2024 року №А №719659;

- Декларація про походження товару (Declaration of origin) від 12.06.2024 №40372868;

- Документ, що підтверджує вартість страхування від 15.07.2024 року №19769;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 06.11.2023 Л 3857-NY/CN та інші документи, які зазначені у графі 44 МД.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією №24UA27U2 від 16.09.2024 року встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів, а саме:

1 - в автотранспортній накладній (CMR) від 13.09.2024 №A719659 зазначено, що перевізником є TMG LOGISTICS»LLС, але рахунки на оплату транспортно-експедиційних послуг від 16.09.2024 №СФ-40139, СФ-40141, СФ-40144, СФ-40145 видані ТОВ «ТГЛ Україна»;

2 - згідно з умовами пункту 3.1.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 06.11.2023 №3857-NY/CN 100% від суми зазначеної в специфікації, покупець оплачує протягом 20 днів після отримання копій документів зазначених в пункті 4.2, якщо інше не обумовлено в специфікації, однак до митного оформлення підтвердження інспекції якості заказу не надавалося;

3 - відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору. Наданий страховий документ №19769 від 15.07.2024 не відповідає вищезазначеним умовам;

4 - в специфікації №4 до контракту 3857-NY/CN від 06.11.2023 зазначено, що 100% оплата здійснюється після підтвердження інспекції якості заказу, проте банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати за товари, не надавалось.

17 вересня 2024 року декларантом ТОВ «ATБ-Mаркет» додатково надано документи: прайс-лист, комерційну пропозицію, копію митної декларації країни відправлення без перекладу на українську мову та swift - копії платіжного документу (SWIFT) № Б/Н.

Повідомлено, що інші додаткові документи надати немає можливості.

У відповідності до частини 2 статті 55 Одеською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000479/2 від 18.09.2024 року.

Враховуючи положення частини 6 статті 54 та статті 256 Митного кодексу України Одеською митницею була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2024/000969 від 18.09.2024 року та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України (далі МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 МК України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Положеннями статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Згідно із ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження відповідача щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень.

Колегія суддів зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість та необхідність витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Так, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16 та Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-127а15 та від 02.06.2015 в справі №21-498а15.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем до Одеської митниці подана митна декларація №24UA27U2 від 16.09.2024 року, відповідно до якої за умовами поставки FOB на митну територію України надійшов товар, а саме:

1. Взуття на підошві з гуми, з верхом з текстильних матеріалів: - арт. BNH220109 кросівки чоловічі високі (поліуретан, поліестер, термопластична гума), - 5100 пар. Bиробник: NINGBO YOUQI IMP. AND EXP CO.,LTD, Kраїна виробництва: CN. Tоргівельна марка немає даних.

2. Взуття кімнатне на підошві з гуми та верхом з текстильних матеріалів: - арт. BNS23710 капці жіночі з помпонами (поліестер, штучне хутро, термопластична гума) - 2808 пар. Bиробник: NINGBO YOUQI IMP. AND EXP. CO LTD. Kраїна виробництва: CN. Tоргівельна марка немає даних.

У подальшому, Одеською митницею було прийнято спірні рішення про коригування митної вартості товарів UA500500/2024/000479/2 та картку відмови № UА500500/2024/000969.

Зі спірного рішення про коригування митної вартості товарів UA500500/2024/000479/2 вбачається, що митним органом виявлено наступне:

- в автотранспортній накладній (CMR) від 13.09.2024 №A719659 зазначено, що перевізником є TMG LOGISTICS LLС, але рахунки на оплату транспортно-експедиційних послуг від 16.09.2024 №СФ-40139, СФ-40141, СФ-40144, СФ-40145 видані ТОВ «ТГЛ Україна»;

- згідно з умовами пункту 3.1.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 06.11.2023 №3857-NY/CN 100% від суми зазначеної в специфікації, покупець оплачує протягом 20 днів після отримання копій документів зазначених в пункті 4.2, якщо інше не обумовлено в специфікації, однак до митного оформлення підтвердження інспекції якості заказу не надавалося;

- відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору. Наданий страховий документ №19769 від 15.07.2024 не відповідає вищезазначеним умовам;

- в специфікації №4 до контракту 3857-NY/CN від 06.11.2023 зазначено, що 100% оплата здійснюється після підтвердження інспекції якості заказу, проте банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати за товари, не надавалось.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджено, що згідно з пунктом 2.1.1. до договору №88189 від 09.04.2019 року, який укладено між ТОВ «АТБ Маркет» (замовник) та ТОВ «ТГЛ Україна» (експедитор), експедитор зобов`язаний «здійснити підбір перевізників та укласти від свого імені з цими перевізниками договори на перевезення вантажів згідно із заявкою». Цей договір було надано до митного оформлення разом з листом № 1709-1 від 17.09.2024 року, а також разом з заявою М-2024-9585 від 18.11.2024 року.

Відтак, суд першої інстанції правильно встановив, що позивач не сплачує грошові кошти безпосередньо перевізнику, а сплачує їх експедитору, який відповідно до умов договору і виставив рахунки, які були надані для митного оформлення.

Також, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, приписи ч.2 ст.53 МК України не містять документа як «підтвердження інспекції якості заказу», у зв`язку з чим, обов`язок його подання до митного органу у позивача відсутній.

Стосовно висновків митного органу у спірному рішенні про те, що в специфікації №4 до контракту 3857-NY/CN від 06.11.2023 зазначено, що 100% оплата здійснюється після підтвердження інспекції якості заказу, проте банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати за товари, не надавалось, колегія суддів встановила, що 17 вересня 2024 року позивачем додатково надано swift - копії платіжного документу (SWIFT) № Б/Н.

Щодо змісту страхового документу, колегія суддів встановила, що згідно положень договору (контракту) №3857-NY/CN від 06.11.2023 року товар постачався позивачу на умовах FOB, відповідно до терміну поставки FOB як у продавця та і покупця відсутні зобов`язання щодо укладення договорів страхування. Отже, позивач у добровільному порядку здійснив страхування товару. Відтак, апеляційний суд відхиляє доводи митного органу про те, що наданий страховий документ №19769 від 15.07.2024 не відповідає терміну Інкотермс.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що митний орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, а надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Аргументи апеляційної скарги митного органу цей висновок суду не спростовують.

Отже, апеляційний суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірність відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні рішення № UA500500/2024/000479/2 та картка відмови №UA500500/2024/000969 є протиправними та підлягають скасуванню.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі №160/1987/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 19.08.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров