Справа № 766/29/25
Суддя: Шестакова Я. В.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/29/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючої судді Шестакової Я.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у м. Херсоні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом в якому просила скасувати постанову серії ЕНА № 3725771 від 25.12.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.12.2024 року об 11:30 годині інспектор 1 взводу 1 роти 1 батальйону, УПП у Львівській області - старший лейтенант поліції Філіпенко Олег Сергійович виніс постанову про вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача, за порушення ПДР, а саме: п. 15.9 - порушення заборони зупинки на перехресті та визначив покарання за ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 340 (триста сорок) гривень. 3 такими діями інспектора та правопорушенням, що інкримінується ОСОБА_1 за постановою, не згодна. Зазначила, що дійсно 25.12.2024 року рухаючись по місту Львів в районі вулиць С. Петлюри та Садової під час руху по колу позивач була змушена здійснити аварійну зупинку, для чого обрала найбезпечніше місце на дорозі - острівець визначений дорожньою розміткою, без перешкоджання руху транспортних засобів та пішоходів, не створюючи аварійної чи небезпечної ситуації на дорозі, увімкнувши аварійну світлову сигналізацію та не вимикаючи роботу двигуна. Під час такої зупинки, за 5 хвилини до позивача під?їхали співробітники поліції і повідомили її, що на неї буде складено матеріали для притягнення до відповідальності. Вказала, що її зауваження та заперечення, що вона не здійснювала порушень ПДР співробітник поліції до уваги не приймав. Крім того, здійснив порушення прав позивача, не надав належним чином матеріали на ознайомлення та не забезпечив їй участь захисника під час розгляду, у зв`язку з чим Доготер О.Г. звернулась до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 06.01.2025 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Провадження по справі відкрито ухвалою суду від 14.01.2025 року та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження. Вказаною ухвалою надано сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо.

Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд даного позову в загальному порядку.

На адресу суду подано письмовий відзив, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою та відповідає вимогам закону. До матеріалів відзиву долучив відео файл, а також зазначив, що позивач не заперечує сам факт зупинки у забороненому місці, а тому позовна заява задоволенню не підлягає.

Судом було повідомлено, додатково, позивачу про наявність відзиву у матеріалах справи, проте, правом на подання відповіді на відзив позивач не скористалась.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 25.12.2024 року близько 11 год. 19 хв. за адресою: м. Львів, перехрестя вулиці Симона Петлюри та вулиці Садова ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ACURA RDX реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 здійснила зупинку на перехресті вулиці Симона Петлюри та вулиці Садова, чим порушила п. 15.9 "ґ" Правил дорожнього руху України.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій та рішень суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 15.9 «ґ» зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Таким чином порушення правил зупинки, стоянки, створює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1статті 72КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів , показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем надано відео-докази із портативного відеореєстратора поліцейського, в якості підтвердження факту вчинення позивачем правопорушень. (Факт фіксування вчинення позивачем правопорушення: Clip-0:00 хв. 01 с., факт представлення поліцейським, повідомлення позивача про ведення відеофіксації та факт роз?яснення суті вчиненого позивачем правопорушення: Сliр-0: 00 хв. 11 с.. факт проведення процедури розгляду справи, в тому числі, ознайомлення позивача із вимогами ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП: Clip-0: 06 хв. 24 с., факт ознайомлення позивача із винесеною постановою, факт підписання позивачем такої, та факт отримання копії цієї постанови:Сliр-1: 02 хв. 19 с.)

З аналізу положень підпункту «ґ» пункту 15.9 розділу 15 ПДР вбачається заборона зупинки на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу. При цьому, винятком із вказаної норми є зупинка для надання переваги в русі та зупинка проти бокового проїзду на Т - подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Горизонтальна розмітка має таке значення: пункти 1.16.1-1.16.3 - позначає напрямні острівці в місцях поділу, розгалуження або злиття транспортних потоків.

Лінія дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Згідно з пп. 7.2.1 (в) ДСТУ 2587:2010 «БЕЗПЕКА ДОРОЖНЬОГО РУХУ. РОЗМІТКА ДОРОЖНЯ. Загальні технічні вимоги. Методи контролювання. Правила застосування» дорожню розмітку за номером 1.1 застосовують зокрема для позначення краю проїзної частини (крайова лінія), меж покриття (напрямного острівця, острівця безпеки тощо), в їзд на який заборонено.

3 огляду на це, на розмітку 1.16.11.16.3 категорично забороняється в?їжджати з метою зупинки та стоянки.

Така правова позиція викладена у постанові П?ятого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року у справі № 947/17286/20.

Разом з тим, як передбачено пунктом 1.10 ПДР, острівець безпеки - технічний засіб регулювання дорожнього руху на наземних пішохідних переходах, конструктивно виділений над проїзною частиною дороги та призначений як захисний елемент для зупинки пішоходів під час переходу проїзної частини дороги.

До острівця безпеки належить частина розділювальної смуги, через яку пролягає пішохідний перехід.

Тобто, мета острівця безпеки слугує для зупинки пішоходів, що виключає рух по зазначеній ділянці та зупинку транспортних засобів, що також вбачається з п. 4.9 ПДР, яким передбачено, що у таких місцях пішоходи, які не встигли закінчити перехід проїзної частини дороги одного напрямку, повинні перебувати на острівці безпеки або лінії, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а у разі їх відсутності - на середині проїзної частини і можуть продовжити перехід лише тоді, коли це буде дозволено відповідним сигналом світлофора чи регулювальника та переконаються в безпеці подальшого руху.

Таким чином, не можливо розцінювати зупинку позивача, такою що здійснена на острівці безпеки.

Також, як вбачається із портативного відеореєстратора, поліцейський під час розгляду справи надав можливість позивачу ознайомитись із наявними доказами вчинення адміністративного правопорушення Clip-0:08 хв. 23 с. Крім цього, позивачу роз?яснено її права згідно ст.268 КУпАП в тому числі і право на отримання правової допомоги. Позивач, користуючись своїм правом, виявила бажання скористатися правовою допомогою адвоката.

Суд зазначає, що позивач фактично визнала вину у вчиненні правопорушення, так як саме вона перебувала за кермом автомобіля і вчинила порушення.

Як вбачається із портативного відеореєстратора, поліцейський під час розгляду справи надав можливість позивачу ознайомитись із наявними доказами вчинення адміністративного правопорушення Clip-0:08 хв. 23 с. Крім цього, позивачу роз?яснено її права згідно ст.268 КУпАП в тому числі і право на отримання правової допомоги. Позивач, користуючись своїм правом, виявила бажання скористатися правовою допомогою адвоката.

Чинне адміністративне процесуальне законодавство не визначає обов?язку співробітників поліції викликати особі, яка притягається до адміністративної відповідальності у вказаній категорії справ адвоката (захисника). Якщо особа хоче скористатися правом на юридичну допомогу, то його реалізація вимагає вчинення певних дій з боку ж самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Саме тому поліцейський поліції повідомив позивача, якщо він бажає реалізувати своє право на правову допомогу, то законодавець жодним чином не обмежує особу в способі отримання юридичної допомоги, а також те що безоплатна вторинна допомога поліцейськими викликається тільки у випадках затримання особи.

Проте позивач, ігноруючи слова поліцейського, не вчиняла жодних дій, пов?язаних із реалізацією права на правову допомогу, а лише продовжувала наполягати на надані адвоката поліцейським на місце розгляду адміністративного правопорушення, що не узгоджується із нормами чинного законодавства, зокрема Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 750/7575/20 від 17.11.2020.

Отже, поліцейський під час розгляду адміністративної справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності жодним чином не перешкоджав позивачу у користуванні своїми правами, у тому числі, не обмежував у праві отримувати правову допомогу.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення процедури розгляду справи або порушення прав позивача під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності та/або будь-яким чином свідчили про перевищення службових повноважень інспектором поліції відносно позивача. Зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КпАП України.

Таким чином, суд не може прийняти до уваги твердження позивача щодо порушення процедури розгляду справи, оскільки правомірність дій відповідача підтверджується матеріалами справи та відеозапису.

В позовній заяві, також, не наведено аргументів та доказів, які б вказували на поважність причин вимушеної аварійної зупинки, до того ж зупинка була безпечною та викликана поважними, на думку позивача, причинами (із портативного відеореєстратора поліцейського, позивач надає пояснення, що аварійну зупинку здійснила, через технічний стан навігатора, на особистому телефоні).

Встановлені обставини в їх сукупності свідчать про обґрунтованість доводів відповідача про порушення позивачем вимог п.15.9 «ґ» ПДР України та законність притягнення позивача до відповідальності згідно ч.3 ст. 122 КУпАП.

В свою чергу позивачем не надано жодних доказів на спростування факту вчинення нею адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що матеріалами справи підтверджується факт порушення позивачем п.15.4. «ґ» в ПДР України та позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП. Постанова по справі про адміністративне правопорушення від 25.12.2024 року (серія ЕНА № 3725771) винесена інспектором поліції у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП, відповідає вимогам закону, підстави її скасування відсутні, а відтак вимоги позову є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про дорожній рух», ст. ст. 9, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП України, ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 122, 159, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.08.2025 року

СуддяЯ. В. Шестакова