Справа № 300/8031/24
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" серпня 2025 р. справа № 300/8031/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого просить: визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії від 24.09.2024 М967-6609/Б-01/8-0900/24; зобов`язати перерахувати пенсію за віком на підставі поданої заяви від 25.06.2024, зарахувавши до страхового стажу період навчання в Київському індустріально-педагогічному технікумі з 25.08.1982 до 12.05.1983.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що його з 25.06.2024 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До страхового стажу враховано період навчання в Київському індустріально-педагогічному технікумі після служби в армії з 01.09.1986 по 01.07.1988. Стверджує, що час навчання у вказаному навчальному закладі починається з 25.08.1982 і з 12.05.1983 переривається у зв`язку із призовом на військову службу до військово-морського флоту. Після закінчення військової служби 28.04.1986 позивач продовжив навчання у Київському індустріально-педагогічному технікумі і до призову на військову службу 12.05.1983. Однак, пенсійний орган протиправно відмовив позивачу у зарахуванні вказаного періоду до страхового стажу, оскільки відсутній запис про відрахування з технікуму у зв`язку із призовом в армію. Просить позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористалося правом подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечує. Зазначає, що 25.06.2024 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 27.08.2024 позивач звернувся до відповідача із письмовим зверненням щодо перерахунку пенсії із врахуванням періоду навчання. Відповідачем повідомлено, що період навчання з 01.09.1982 до призову в армію неможливо зарахувати до стажу роботи, оскільки відсутній запис про відрахування з Київського індустріально-педагогічного технікуму у зв`язку з призовом в армію. Із записів трудової книжки позивача та диплома № НОМЕР_1 слідує, що позивач з 01.09.1981 по 09.07.1982 навчався у Івано-Франківському технічному училищі №1, в період з 19.07.1982 по 12.08.1982 працював та з 12.05.1983 по 21.04.1986 служив в армії. Після чого наявний запис про навчання з 25.08.1982 по 01.09.1986 зарахований учнем другого курсу після служби в радянській армії. Звертає увагу на пропущення позивачем строку звернення до суду із цим позовом. Просить в задоволенні позову відмовити (а.с.19).
У відповіді на відзив позивач не погоджується із доводами відповідача з підстав, аналогічних позовній заяві (а.с.28).
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
ОСОБА_1 з 01.09.2020 призначена пенсія за вислугу років.
27.08.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за віком із врахуванням, зокрема, часу навчання в Київському індустріально-педагогічному технікумі з 25.08.1982 по 12.05.1983 (а.с.12).
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 24.09.2024 №7967-6609/Б-02/8-0900/24 повідомило позивача про те, що з 01.09.2020 ОСОБА_1 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення". З 25.06.2024 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Пенсію обчислено від страхового стажу роботи 41 рік 4 місяці 26 днів.
До страхового стажу зарахований період навчання у технікумі після служби в армії з 01.09.1986 по 01.07.1988 відповідно до записів трудової книжки від 19.07.1982 НОМЕР_2 . Період навчання з 01.09.1982 і до призову в армію відповідно до відомостей трудової книжки врахувати неможливо, оскільки відсутній запис про відрахування у зв`язку із призовом в армію. Вказано, що для зарахування цього періоду навчання необхідно подати уточнюючу довідку про періоди навчання на денній формі (а.с.11).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі також Закон №1058-IV).
Відповідно до статті 1 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з частинами другою, четвертою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з пунктом "д" частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно із статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
20.06.1974 постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань № 162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях (надалі також - Інструкція №162, яка діяла станом на 16.06.1992 та у період навчання позивача з 01.09.1981 по 06.10.1983).
Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1. Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.
Згідно з п. 2.10 Інструкції №162 освіта середня, середня спеціальна і вища вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома). Запис про незакінчену середню чи незакінчену вищу освіту також може бути здійснений тільки на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу і т.п.). Професія чи спеціальність записуються в трудовій книжці на основі документа про освіту чи другого належного оформленого документа.
Пункт 2.15 вказаної Інструкції №162 передбачав, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (науковий заклад) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.
Аналогічні вимоги містить також Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993.
У період навчання позивача діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590, підпунктами «з», «и», «к» пункту 109 якого було передбачено, що до загального стажу роботи зараховується також навчання в училищах та школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти та в інших училищах, школах та на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації; навчання, зокрема, у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних навчальних закладах, а також служба в складі Збройних Сил СРСР та у війську.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі також - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Пунктом 3 вказаного Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Під час навчання позивача діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань затверджено № 162 від 20.06.1974, пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (науковий заклад) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.
Таким чином, в силу приписів статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення, пункту 8 Порядку №637 період навчання, зокрема, в середніх спеціальних навчальних закладах, зараховується до страхового стажу роботи та підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. При відсутності у дипломі особи відомостей щодо часу навчання, приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умові, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.
Підставою для відмови пенсійного органу у зарахуванні позивачу до страхового стажу спірного періоду навчання з 25.08.1982 по 12.05.1983 стало те, що у трудовій книжці відсутній запис про відрахування з технікуму у зв`язку із призовом в армію. Уточнюючої довідки позивачем не надано.
Згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 19.07.1982 ОСОБА_1 , зокрема:
- 12.08.1982 звільнений із Івано-Франківського локомотиворемонтного заводу за власним бажанням у зв`язку із вступом до навчального закладу, наказ №168 від 12.08.1982,
- 25.08.1982 Київський індустріально-педагогічний технікум, наказ №43 від 25.08.1982,
- 01.09.1986 зарахований учнем другого курсу, наказ №200 від 30.08.1986,
- 01.07.1988 відрахований після закінчення навчання, наказ №52 від 30.06.1988 (а.с.8, 24-25).
Також у трудовій книжці позивача наявний запис №3 про службу в рядах ВМФ у період з 12.05.1983 по 28.01.1986.
Згідно розрахунку стажу роботи позивача до його страхового стажу зараховано періоди з 01.09.1981 по 09.07.1982, з 19.07.1982 по 12.08.1982, з 12.05.1983 по 21.04.1986, з 01.09.1986 по 01.07.1988 (а.с.22).
Так, дійсно у трудовій книжці відсутній запис про відрахування позивача із Київського індустріально-педагогічного технікуму у зв`язку із призовом до армії.
Суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача її конституційного права на соціальний захист.
Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 та від 04.07.2023 в справі №580/4012/19, відповідно до яких на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Суд зазначає, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Разом з цим, за змістом диплому позивача серії НОМЕР_3 від 30.06.1988 ОСОБА_1 у 1982 році вступив до Київського індустріально-педагогічного технікуму і в 1988 році закінчив повний курс названого технікуму по спеціальності «Обробка металів різанням». Рішенням державної кваліфікаційної комісії від 22.06.1988 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію технік-технолог-майстер виробничого навчання (а.с.7).
Варто вказати, що пенсійний орган частково зарахував період навчання у Київському індустріально-педагогічному технікумі з 01.09.1986 по 01.07.1988.
Таким чином суд доходить висновку, що описана вище трудова книжка та диплом позивача серії НОМЕР_3 від 30.06.1988 підтверджують період навчання ОСОБА_1 з 1982 року по 1988 рік.
Тому, твердження Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про наявність вказаних вище недоліків (відсутній запис про відрахування з технікуму у зв`язку із призовом в армію) як підстави для не зарахування періоду навчання з 25.08.1982 по 12.05.1983 до страхового стажу позивача, суд вважає необґрунтованими та безпідставними.
Відтак, період навчання з 25.08.1982 по 12.05.1983 має бути зарахований до страхового стажу роботи позивача.
Суд звертає увагу, що лист - відповідь пенсійного органу від 24.09.2024 М967-6609/Б-01/8-0900/24 не є рішенням про відмову у перерахунку пенсії та зарахуванні стажу в розумінні Порядку №22-1, відтак в задоволенні позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у проведенні перерахунку пенсії від 24.09.2024 М967-6609/Б-01/8-0900/24, слід відмовити.
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Тобто, у розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист зі сторони держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 06 березня 2019 року у справі № 242/3016/17.
Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.
Щодо доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з приводу пропущення позивачем шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з позовом, суд зазначає, що позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 25.06.2024, до відповідача із заявою про перерахунок стажу позивач звернувся 27.08.2024, відповідь пенсійним органом надана 24.09.2024. До суду із позовом позивач звернувся 21.10.2024, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого частиною другою статті 122 КАС України.
Згідно із частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, відтак підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн. Доказів понесення інших судових витрат суду не надано.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду навчання з 25.08.1982 по 12.05.1983 у Київському індустріально-педагогічному технікумі.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.