Справа № 340/1955/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 340/1955/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року (суддя Науменко В.В.) в адміністративній справі №340/1955/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року в адміністративній справі №340/1955/23 було частково задоволено позов ОСОБА_1 та:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.12.2022 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб.

13.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою, поданою на підставі статті 382 КАС України, про встановлення судового контролю у справі №340/1955/23.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначав, що станом на день звернення відповідач виконав рішення суду лише частково, тому просить зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду у справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року в задоволенні заяви про встановлення судового контроля за виконанням рішення відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих матеріалів не вбачається, що відповідач ухилявся від виконання судового рішення у цій справі. Суд першої інстанції зазначив, що на виконання рішення суду позивачу поновлено виплату щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою КМУ №713, а заборгованість у розмірі 14000,0грн., яка виникла внаслідок перерахунку пенсії, буде виплачена у порядку, встановленому для виконання рішень суду за рахунок коштів Державного бюджету України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій

просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що суд першої інстанції не правильно встановив підстави звернення позивача із заявою про встановлення судового контролю та безпідставно послався на порядок виплати заборгованості, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії. Позивач вказує на те, що звертаючись із заявою про встановлення судового контролю, необхідність зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, позивач пов`язував з тим, що відповідачем призначено щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою КМУ №173, не у розмірах, що встановлені судовим рішенням.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

В силу приписів ст.129-1 Конституції України, ст..13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.14, 370 КАС України рішення суду є обов`язковим для виконання.

При цьому, для цілей застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стадія виконання рішення суду є складовою доступу до правосуддя.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що право на доступ до суду було б ілюзорним, якби остаточне, зобов`язальне судове рішення залишалося без дієвим на шкоду одній зі сторін (справа «Ромашов проти України, рішення від 27.07.2004р.).

Отже, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

У свою чергу, судовий контроль є важливою конституційною гарантією забезпечення обов`язковості судового рішення. Це означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (відповідно до приписів резолютивної та мотивувальної частини рішення).

Одним із видів судового контролю за виконанням рішення суду, який передбачений КАС України, є встановлення судом обов`язку суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ст. 382 КАС України).

Так, згідно з частиною 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на положення вказаної норми процесуального права суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням того, що контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, що прямо передбачено ст. 129-1 Конституції України, і такі повноваження суду запровадженні з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати те, чи виконано судове рішення, причини, які призводять до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

У спірному випадку, відмовляючи в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач вчинив дії на виконання суду, а саме поновив позивачу виплату щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою КМУ №713, у зв`язку з цим перерахував пенсію, а заборгованість у розмірі 14000,0грн., яка виникла внаслідок перерахунку пенсії, буде виплачена в порядку, встановленому для виконання рішень суду за рахунок коштів Державного бюджету України.

В той же час, суд першої інстанції не звернув увагу на підстави звернення позивача із заявою про встановлення судового контролю, суть якої зводиться до того, що відповідачем поновлено виплату щомісячної доплати до пенсії, передбачену постановою КМУ №173, не у розмірах, що встановлені судовим рішенням у цій справі.

Тобто, висновки суду першої інстанції, які стали підставою для відмови в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю, не відповідають підставам звернення позивача з такою заявою.

Вказані обставини свідчать про неповноту дослідження судом першої інстанції тих підстав, які обумовили звернення позивача до суду із заявою про встановлення судового контролю.

Таким чином, оскільки мотиви, які стали підставою для відмови судом першої інстанції в задоволенні заяви про встановлення судового контролю, не можливо визнати законними та судом першої інстанції не досліджували ті обставини, з якими позивач пов`язував необхідність встановлення судового контролю, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року в адміністративній справі №340/1955/23 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках та строки, які визначено ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 15.08.2025.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров