Справа № 380/13131/25
Суддя: Кондратюк Юлія Степанівна
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Львів

15 серпня 2025 рокусправа № 380/13131/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 , в.о. голови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, при розгляді звернення ОСОБА_1 від 14.06.2025, що полягає - у невжитті заходів щодо зберігання та забезпечення доступу до технічної та іншої передбаченої законодавством документації на багатоквартирні будинки щодо багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , - у наданні відповіді, що не містить повної інформації;

- зобов`язати Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради на постійній основі зберігати технічну та іншу передбачену законодавством документацію на багатоквартирні будинки та їх прибудинкові території щодо багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради в десятиденний термін забезпечити доступ до технічної та іншої передбаченої законодавством документації на багатоквартирні будинки та їх прибудинкові території щодо багатоквартирного будинку № 1 по вулиці Київській міста Львова.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернувся на сайт Урядової «гарячої лінії» 1545 Урядового контактного центру в адресу Львівської міської ради з проханням забезпечити доступ та надати технічну та іншу передбачену законодавством документацію на багатоквартирний будинок № 1 по вулиці Київській міста Львова, проте технічна документація на багатоквартирний будинок та доступ для ознайомлення в приміщенні районної адміністрації позивачу надані не були

Ухвалою судді від 03.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

08.07.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що Франківська районна адміністрація Львівської міської ради є виконавчим органом Львівської міської ради і діє відповідно до ухвали Львівської міської ради від 08.07.2021р. №1081 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» та Положення про Франківську районну адміністрацію, що затверджено рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 25.02.2025 №161.

Зазначеними актами не передбачено обов`язку та не наділено повноваженнями районну адміністрацію щодо зберігання технічної документації на багатоквартирні будинки.

Відповідно до розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 30.11.2020 №579 багатоквартирний житловий будинок №1 на вул. Київській списано з балансового обліку ЛКП «Затишне».

Таким чином, багатоквартирний житловий будинок №1 на вул. Київській перебуває у спільній сумісній власності співвласників даного будинку.

Отже, Франківська районна адміністрація не є розпорядником технічної документації у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», не створює її, не зберігає, не володіє нею фактично чи юридично, а тому не може забезпечити доступ до неї.

11.07.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій додатково обґрунтовує підставність позовних вимог.

Зазначає, що відповідач не вчинив достатніх дій для забезпечення доступу та зберігання документації, чим порушив положення Законів України «Про звернення громадян», «Про доступ до публічної інформації» та «Про житлово-комунальні послуги».

Ухвалою суду від 14.07.2025 у задоволенні клопотання Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 звернувся на сайт Урядової «гарячої лінії» 1545 Урядового контактного центру в адресу Львівської міської ради із зверненням від 14.06.2025, у якому просив надати на його електронну адресу:

« 1. Технічну документацію на багатоквартирний будинок № 1 по вулиці Київській міста Львова за переліком наведеним нижче станом на 01.03.2025:

1.1. Технічний паспорт на багатоквартирний будинок.

1.2. Енергетичний сертифікат.

1.3. Звіт про обстеження інженерних систем.

1.4. Проектна документація зі схемами влаштування внутрішньобудинкових систем.

1.5. Кадастровий план земельної ділянки.

1.6. Паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку.

2. Плани інженерних мереж багатоквартирного будинку, а саме:

2.1 Плани інженерних мереж електропостачання та електрообладнання.

2.2 Плани інженерних мереж внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення та зливної каналізації.

2.2 Плани інженерних мереж димових та вентиляційних каналів

3. Документи, що засвідчують право власності чи користування земельними ділянками.

4. Документацію щодо проведення робіт з капітального ремонту в багатоквартирному будинку за останні 50 років.

5. Нормативний документ органу місцевого самоврядування/ районної адміністрації, що встановлює та забезпечує доступ до технічної та іншої передбаченої законодавством документації на багатоквартирні будинки.

(2) забезпечити мені доступ до технічної документацію на багатоквартирний будинок № 1 по вулиці Київській міста Львова шляхом ознайомлення в приміщенні районної адміністрації.

(3) провести дисциплінарне розслідування щодо встановлення посадових осіб підпорядкованого комунального підприємства, винуватих у неправомірній бездіяльності.».

Листом №35-вих-90979 від 23.06.2025 відповідач повідомив:

«На Ваше звернення на урядову гарячу лінію від 14.06.2025 № АЙ-18946933, зареєстроване 16.06.2025 за №1.3-18047-35, повідомляємо.

Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (пункт 2 стаття 4) визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Співвласники багатоквартирного будинку мають право в будь-який час скликати загальні збори співвласників будинку та самостійно прийняти рішення про обрання форми управління будинком.

У разі, якщо співвласники не задоволені роботою управлінської компанії в цілому, вони мають право на любому етапі функціонування багатоквартирного будинку скликати загальні збори та переобрати іншого управителя або прийняти рішення про створення об?єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712 затверджено Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, якими визначено обов?язок управителя щодо зберігання та ведення технічної документації на будинок, а також у разі припинення надання послуги з управління, передачу технічної документації на будинок іншому управителю.

Враховуючи наведене, при прийнятті співвласниками будинку на вул. Київській, 1 рішення про обрання форми управління будинком та переобранні іншого управителя, ЛКП «Вулецьке» матиме підстави для передачі наявної технічної документації на даний будинок іншому управителю.».

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо належного звернення протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Змістом спірних правовідносин, які склалися між сторонами, є питання належного розгляду звернення.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

За змістом статті 1 Закону № 2939-VІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

Аналізуючи зміст запитуваної позивачем інформації суд встановив, що така інформація є публічною, оскільки отримана чи мала б бути отримана відповідним органом, в процесі виконання ним своїх повноважень.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2939-VІ право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону № 2939-VІ доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 10 Закону № 2939-VІ розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону № 2939-VІ встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Положеннями статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Частина 1 статті 20 Закону № 2939-VI зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до статті 22 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відповідно до Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів, що її ратифіковано із заявами Законом України «Про ратифікацію Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів» від 20 травня 2020 року №631-IX (далі - Конвенція РЄ), Україна взяла на себе відповідальність із виконання зобов`язань щодо забезпечення гарантій права кожному, без дискримінації за будь-якою ознакою, на доступ, зокрема до публічної інформації, за вимогою, до офіційних документів, що знаходяться в розпорядженні державних органів (частина перша статті 2).

Приписи статті 5 Конвенції РЄ передбачають опрацювання запитів про доступ до офіційних документів. Зокрема згідно із частиною другою цієї статті запит про доступ до офіційного документу розглядається будь-яким державним органом, в розпорядженні якого знаходиться документ. Якщо державний орган не має у розпорядженні запитуваного офіційного документу або якщо він не уповноважений опрацьовувати цей запит, він повинен, коли це можливо, спрямувати запит чи заявника до компетентного державного органу.

Як встановлено судом, позивач подав звернення від 14.06.2025, в якому просив надати технічну документацію на багатоквартирний будинок № 1 по вулиці Київській міста Львова та його прибудинкові території та іншу інформацію.

Проте відповідач не повідомив про наявність чи відсутність такої інформації, та не повідомив, що інформація яка запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом. Обмежився лише повідомленням про те, що при прийнятті співвласниками будинку на вул. Київській, 1 рішення про обрання форми управління будинком та переобранні іншого управителя, ЛКП «Вулецьке» матиме підстави для передачі наявної технічної документації на даний будинок іншому управителю.

Суд звертає увагу, що відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

З огляду на викладене, такі дії відповідача, на думку суду, свідчать про недотримання вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому такі дії необхідно визнати протиправними.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, то враховуючи вищевикладені висновки щодо неналежного виконання вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення від 14.06.2025 з дотриманням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням висновків, наданих судом у цьому рішенні.

При цьому, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача на постійній основі зберігати технічну та іншу передбачену законодавством документацію на багатоквартирні будинки та їх прибудинкові території щодо багатоквартирного будинку № 1 по вулиці Київській міста Львова та в десятиденний термін забезпечити доступ до технічної та іншої передбаченої законодавством документації на багатоквартирні будинки та їх прибудинкові території щодо багатоквартирного будинку № 1 по вулиці Київській міста Львова, задоволенню не підлягають як передчасні.

Суд зауважує, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд дійшов висновку, що поведінка відповідача у спірних правовідносинах не відповідає визначеному ч. 2 ст. 2 КАС України критерію законності, та порушує право позивача на належний порядок розгляду звернень громадян, який передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов потрібно задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Франківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 14.06.2025 відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

3. Зобов`язати Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 14.06.2025 з дотриманням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням висновків, наданих судом у цьому рішенні.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 з Франківської районної адміністрації Львівської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Франківська районна адміністрація Львівської міської ради (79057, вул. Генерала Чупринки, буд. 85, м. Львів; ).

Повне рішення суду складено 15.08.2025.

Суддя Кондратюк Юлія Степанівна