Справа № 520/21174/25
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання вирішення заяви про відвід судді

14 серпня 2025 р. справа № 520/21174/25
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді в адміністративній справі №520/21174/25 за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повноважень, Управління, адміністративний орган, владний суб"єкт, орган публічної адміністрації) про визнання протиправними дій суб"єкта владних повноважень та спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення конкретного управлінського волевиявлення,

встановив:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2025р. у справі №520/35379/24 було визнано протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 розрахованого відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу на військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481,00грн.), (2684,00грн.), встановленого законом на 01.01.2023року; шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2920), встановленого законом на 01.01.2024року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704 та процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати , підвищення) та премії, в розмірі у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою станом на 01.01.2023р. та 01.01.2024р.; Зобов`язано Міністерство оборони України ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) розрахованого відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу на військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00грн.), встановленого законом на 01.01.2023року; шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2920), встановленого законом на 01.01.2024року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704 та процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати , підвищення) та премії, в розмірі у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою станом на 01.01.2023р. та 01.01.2024р., для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023року та з 01.02.2024 року.

Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2025р. у справі №520/35379/24 не містить будь-яких висновків стосовно розмірів відсоткових значень конкретних видів грошового забезпечення станом на 01.01.2023р. та станом на 01.01.2024р.

За викладеними у позові твердженнями відносно заявника ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання рішення суду у справі №520/35379/24 була складена довідка про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р., до якої були включені такі види грошового забезпечення як: оклад за посадою - 11.810,00грн., оклад за званням (підполковник) - 2.150,00грн., надбавка за вислугу років (50%) - 6.980,00грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) - 13.611,00грн., премія (140%) - 16.534,00грн. (загалом на суму грошового забезпечення - 51.085грн.№ довідка від 21.03.2025р. №ФХ-101550/4253/с), яка була подана особисто заявником до ГУ ПФУ в Харківській області.

За зверненням заявника суб"єктом владних повноважень було вчинено відмову у перерахунку пенсії, оформлену листом від 07.07.2025р. №17897-18881/К-03/8-2000/25.

Окрім того, за викладеними у позові твердженнями відносно заявника ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання рішення суду у справі №520/35379/24 була складена довідка про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2024р., до якої були включені такі види грошового забезпечення як: оклад за посадою - 12.850,00грн., оклад за званням (підполковник) - 2.340,00грн., надбавка за вислугу років (50%) - 7.595,00грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) - 14.810,25грн., премія (390%) - 50.115,00грн. (загалом на суму грошового забезпечення - 87.710,25грн.), яка була подана особисто заявником до ГУ ПФУ в Харківській області.

За зверненням заявника суб"єктом владних повноважень було вчинено відмову у перерахунку пенсії, оформлену листом від 16.07.2025р. №2000-0203-8/107278.

У межах справи №520/20891/25 позивачем у порядку адміністративного судочинства були заявлені вимоги про: 1) Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області з приводу відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплаті пенсії з 01.02.2023р. на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.05.2025р. №ФХ-101550/4253/с, обмеження пенсії максимальним розміром, застосування коефіцієнтів зменшення пенсії; 2) Зобов"язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.03.2025р. №ФХ-101550/4253/с у розмірі 74% грошового забезпечення із збереженням щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 23.02.2024р. №185, індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 25.02.2025р. №209 без обмеження граничним розміром, без урахування коефіцієнтів зменшення пенсії відповідно до ст.46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та п.1 постанови КМУ від 03.01.2025р. №1; 3) Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області з приводу відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплаті пенсії з 01.02.2024р. на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.06.2025р. №ФХ-101550/8737/с, обмеження пенсії максимальним розміром, застосування коефіцієнтів зменшення пенсії; 4) Зобов"язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.06.2025р. №ФХ-101550/8737/с у розмірі 74% грошового забезпечення із збереженням щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 23.02.2024р. №185, індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 25.02.2025р. №209 без обмеження граничним розміром, без урахування коефіцієнтів зменшення пенсії відповідно до ст.46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та п.1 постанови КМУ від 03.01.2025р. №1.

У зв"язку із непов"язаністю перелічених вимог у розумінні ч.1 ст.21 та ч.1 ст.172 КАС України ухвалою суду від 07.08.2025р. було роз`єднано позовні вимоги в адміністративній справі №520/20891/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Вимоги: 1) визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області з приводу відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплаті пенсії з 01.02.2024р. на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.06.2025р. №ФХ-101550/8737/с, обмеження пенсії максимальним розміром, застосування коефіцієнтів зменшення пенсії; 2) зобов"язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.06.2025р. №ФХ-101550/8737/с у розмірі 74% грошового забезпечення із збереженням щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 24.02.2023р. №168, індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 23.02.2024р. №185, індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 25.02.2025р. №209 без обмеження граничним розміром, без урахування коефіцієнтів зменшення пенсії відповідно до ст.46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та п.1 постанови КМУ від 03.01.2025р. №1 було виділено в окреме провадження, за наслідками виконання вимог п. 15.2 Розділу VII КАС України справі було присвоєно номер №520/21174/25.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2025р. у справі №520/21174/25 перелічені вище вимоги були прийняті до провадження.

З викладених в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2025р. у справі №520/21174/25 мотивів справу було вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження, до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача були залучені - Пенсійний фонд України та Міністерство оборони України.

14.08.2025р. судом від сторони позивача судом було отримано процесуальний документ у вигляді відводу, умотивований тим, що: 1) суддя скористався справою №520/21174/25 для вирішення питання суспільного інтересу для прокладання кар"єрного шляху до суду апеляційної інстанції; 2) у справі №520/21174/25 здійснюється перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2025р. у справі №520/35379/24; 3) у справі №520/21174/25 предмет позову стосується питань особистого характеру, а не суспільного інтересу; 4) у справі №520/21174/25 у наслідок залучення у якості третіх осіб Пенсійного фонду України та Міністерства оборони України позбавлено можливості взяти участь у розгляді справи - МО ЗМУ ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 6) у справі №520/21174/25 ускладнено виконання завдання адміністративного судочинства; 7) у справі №520/21174/25 призначено розгляд справи раніше від справи №520/20891/25, де слухання не ведеться та справа не розглядається; 8) в адміністративному позові на відміну від ухвал суду у справі №520/20891/25 та у справі №520/21174/25 перелічені усі рішення Харківського окружного адміністративного суду на користь позивача.

Розглядаючи згаданий вище процесуальний документ, суд зазначає, що правовідносини з приводу відводу (самовідводу) від участі у розгляді адміністративної справи унормовані, насамперед, приписами ст.ст.36-41 КАС України та додаткового деталізовані приписами Закону України "Про запобігання корупції" в частині урегулювання реального конфлікту інтересів чи потенційного конфлікту інтересів.

У тексті поданого процесуального документу не викладено жодних доводів, котрі б вимагали застосування норм Закону України "Про запобігання корупції".

Відтак, суд не вбачає підстав для вирішення поданого процесуального документу в аспекті названого акту законодавства.

Продовжуючи вирішення поданого позивачем процесуального документу, суд зважає, що згідно з ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.9 КАС України суд зобов`язаний з`ясувати об`єктивну істину у спорі за власною ініціативою безвідносно до правових позицій сторін та процесуальної поведінки учасників справи.

Частиною ч.2 ст.73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оцінивши наявні у справі документи, суд констатує, що насправді (у дійсності) зміст усіх аргументів процесуального документу сторони позивача (незважаючи на застосовані мовні конструкції та лексичний зміст) явно та очевидно зводиться до незгоди саме із процесуальними рішеннями, постановленими суддею при відправленні правосуддя у цій справі та зумовлений помилковим тлумаченням їх дійсного змісту.

Між тим, чітко сформульованим застереженням ч.4 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України прямо передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підтверджує повне усвідомлення того, що єдина легітимна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

У положеннях п.4 ч.1 ст.36 КАС України законодавцем у якості підстави для відводу зазначені обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Проте, коло цих обставин, характер, суть та їх правова природа, межа рівня істотності, а також джерело походження інформації про них процесуальним законом не визначені.

Тому суд зважає на положення ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", де зазначено, що: 1) "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду"; 2) Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного"; 3) Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими", суд вважає, що не можуть бути визнані достатніми підставами для відводу суддів - заяви учасників справи, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, котрі не підтверджені належними і допустимими доказами.

До того ж, у силу правових висновків ухвали Верховного Суду від 23.09.2021р. у справі №520/3535/2020: 1) Надаючи оцінку об`єктивності та неупередженості судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах. 2) Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. 3) При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, проте не вирішальною. 4) Суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

У свою чергу, відповідно до вимог ч.7 ст.56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний, зокрема, своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, а також дотримуватися правил суддівської етики.

Серед Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23), які мають на меті встановлення стандартів етичної поведінки суддів, зазначено об`єктивність судді, яка є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів встановлено, що на застосування принципу об`єктивності, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, зокрема в тому випадку, коли у сторони могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Аргументи процесуального документа сторони позивача не містять спроможних доводів демонстрування суддею упередженості та небезсторонності.

На противагу доводам процесуального документу сторони позивача суд зазначає, що ч.1 статті 57 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що особа, призначена на посаду судді, набуває повноважень судді після складення присяги судді такого змісту: "Я, (ім`я та прізвище), вступаючи на посаду судді, урочисто присягаю Українському народові об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя".

Відтак, запровадження законодавцем правового інституту Присяги судді та повсякденна дія цього правового інституту спростовує обґрунтованість доводів, наведених у запереченнях та засвідчує відсутність навіть щонайменшої можливості виникнення у судді упередженого або необ`єктивного ставлення до будь-якого учасника справи.

Підсумовуючи викладені вище міркування, суд доходить до переконання про те, що матеріали справи не містять жодної з передбачених ч.1 ст.36 КАС України підстав відводу (самовідводу), адже зміст поданого заявником процесуального документу не містить взагалі будь-яких вагомих та істотних аргументів на підтвердження як минулих, так і майбутніх проявів суддею упередженості чи необ`єктивності.

Пунктом 1 ч.7 ст.56 Закону України від 02.06.2016р. №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Наявні у матеріалах справи докази об"єктивно та неспростовно засвідчують, що поведінка судді у межах справи №520/20891/25 та №520/21174/25 відповідає стандарту зразкової та бездоганної, спрямована виключно на з`ясування об"єктивної істини та правильне вирішення спору по суті.

Відтак, підсумовуючи викладені вище міркування, суд доходить до переконання про те, що матеріали справи не містять жодної з передбачених ч.1 ст.36 КАС України підстав відводу (самовідводу), позаяк доводи поданого процесуального документа не підтверджені ані належними аргументами, ані відповідними доказами.

Однак, з огляду на зміст та характер доводів сторони позивача про наявні (на особисту та суб"єктивну думку представника сторони позивача) прояви упередженості та необ"єктивності та задля створення в усвідомленні заявника усіх фізично можливих в об`єктивній дійсності умов дотримання вимог процесуального закону, суд вважає за необхідне передати поданий представником відповідача процесуальний документ від 12.08.2025р. разом з матеріалами справи для вирішення по суті іншому складу суду згідно з абз.1 ч.4 ст.40 КАС України.

При вирішенні питання про відвід, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (рішення від 21.01.1999р. у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007р. у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011р. у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010р. у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994р. у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003р. у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008р. у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії»), надав оцінку усім обставинам, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення відводу, та дослухався до усіх аргументів сторони позивача, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення згаданого питання.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, 36-41, 90, 211, 236, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1.Відмовити у заявленні самовідводу від розгляду справи №520/21174/25.

2.Передати заяву сторони позивача про відвід судді від 14.08.2025р. для вирішення по суті у порядку ч. 4 ст. 40 КАС України іншому складу суду.

3.Роз`яснити, що ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту проголошення (підписання).

Суддя А.В. Сліденко