Справа № 460/10660/25
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2025 року м. Рівне №460/10660/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправним рішення Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Військова частина НОМЕР_1 ) про відмову у задоволенні рапорту ОСОБА_1 ; 2) зобов`язати Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Військова частина НОМЕР_1 ) звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 . Разом з тим, на його утриманні перебуває матір - ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи довічно та потребує постійного стороннього догляду. 18.03.2025 позивач звернувся із рапортом та відповідним пакетом підтверджуючих документів по команді до командира Військової частини НОМЕР_2 про звільнення з військової служби за пп. г) п. 2) ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ. Однак, у задоволенні рапорту відповідачем було відмовлено з підстав відсутності інформації в акті обстеження сімейного стану військовослужбовця стосовно інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, тому звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач подав відзив на позов в якому заперечує проти позовних вимог. Свої заперечення аргументує тим, що позивачем вірно вказано в позові, що за наслідком розгляду його рапорту про звільнення з військової служби, йому було відмовлено в такому звільненні листом №50/3/1025/1 від 29.04.2025. В зазначеному листі була вказана підстава відмови, яка також вірно процитована в позові: «в акті обстеження сімейного стану військовослужбовця, затвердженого керівником ТЦК та СП не зазначена інформація стосовно відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеню споріднення». Проте позивач в позові не процитував іншу не менш вагому частину цього ж листа, яка повністю спростовує обґрунтування позову щодо протиправності відмови в задоволенні рапорту та зобов`язання звільнити позивача з військової служби, а саме: «У разі наявності додаткових документів або інформації, які можуть підтвердити ваші сімейні обставини, ви можете повторно подати рапорт по команді із відповідними підтверджуючими документами». За наведених обставин просить у позові відмовити.

Позовна заява надійшла до суду 20.06.2025.

Ухвалою суду від 23.06.2025 позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 01.07.2025 визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом та поновлений такий строк, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 19.06.2024, що видане повторно на підставі актового запису № 18 від 01.12.1997, батьками ОСОБА_1 є: батько - ОСОБА_3 ; мати - ОСОБА_2 .

Батьки розлучені, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 19.06.2024, що видане повторно на підставі актового запису № 19 від 04.03.2009.

Актом обстеження матеріально-побутових умов № 176 від 30.12.2024, що складений Коблинською сільською радою, підтверджено, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входить лише мати - ОСОБА_2 .

Реєстрація місця проживання позивача та його матері в АДРЕСА_1 , підтверджена витягами з реєстру територіальної громади.

Відповідно до довідки МСЕК серії РВН № 137152 від 23.10.2008, ОСОБА_2 , є інвалідом з дитинства, та з 23.10.2008 має II групу інвалідності (довічно); діагноз МСЕК «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, змішаний виражений дефект».

Висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу № 2019 від 17.09.2024, що виданий ЛКК КНП «Міська поліклініка» Дубенської міської ради за формою, затвердженою наказом МОЗ України № 667 від 31.07.2013, підтверджено, що ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, так як має обмеження самообслуговування та обмеження здатності контролювати свою поведінку.

18.03.2025 позивач звернувся із рапортом до командира Військової частини НОМЕР_2 про звільнення з військової служби за пп. г) п. 2) ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ.

До вказаного рапорту позивачем долучено наступні копії підтверджуючих документів:

1. Паспорт ОСОБА_1 .

2. РНОКПП ОСОБА_1 .

3. Витяг з реєстру територіальної громади (на підтвердження спільного проживання з матір`ю).

4. Свідоцтво про народження ОСОБА_1 .

5. Паспорт ОСОБА_2 .

6. РНОКПП ОСОБА_2 .

7. Витяг з реєстру територіальної громади ОСОБА_2 .

8. Довідка акта огляду МСЕК ОСОБА_2 .

9. Пенсійне посвідчення ОСОБА_2 .

10. Довідка ЛКК щодо необхідності постійного стороннього догляду ОСОБА_2 .

11. Свідоцтво про розірвання шлюбу ОСОБА_2 .

12. Витяг з ДРАС щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_2 від 11 лютого 2025 року.

13. Витяг з ДРАЦС про державну реєстрацію народження ОСОБА_1 від 06 березня 2025 року.

14. Акт обстеження сімейного стану військовослужбовця від 28 лютого 2025 року.

15. Військовий квиток ОСОБА_1 .

16. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі № 460/14113/24 від 27 січня 2025 року (справа стосовно Позивача щодо оскарження рішення про відмову у задоволенні рапорту про звільнення).

17. Заява ОСОБА_2 від 28 січня 2025 року.

18. Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 176 від 30 грудня 2024 року.

Листом № 501/3/1025/1 від 29.04.2025 року Військовою частиною НОМЕР_1 позивач повідомлено, що його рапорт на звільнення з військової частини за сімейними обставинами був розглянутий командування в/ч НОМЕР_1 та відмовлено у задоволенні рапорту.

Підстава відмови вказана: «Надані Вам документи не підтверджують зазначених у рапорті обставин, що дають право на звільнення за цими підставами відповідно до вимог чинного законодавства (Довідково: В акті обстеження сімейного стану військовослужбовця, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не зазначена інформація стосовно відсутності інших членів сім`ї першого чи другого споріднення)».

Позивач, вважаючи відмову відповідача щодо не звільнення зі служби протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Станом на час розгляду справи, строк дії воєнного стану в Україні не припинений і не скасований.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII).

Згідно із статтею 1 Закону № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, згідно пункту 4 якого встановлено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Статтею 26 Закону № 2232-XII, визначено підстави для звільнення з військової служби.

Так, підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Вимогами абз.13 п. 3) ч. 12 ст. 26 Закону № 2232 встановлено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Отже, викладеною правовою нормою визначено обов`язкову наявність наступних складових: наявність у члена сім`ї батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи; необхідність здійснення постійного догляду за таким членом сім`ї; відсутність інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, визначено Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 9 травня 2009 р. за № 438/16454 (далі - Інструкція).

Відповідно до пп.26) п. 5 Додатку 19 «Перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби» до наведеної Інструкції, документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме: у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я:

документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);

один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.

Матеріалами справи стверджується, що позивач надав усі необхідні документи на підтвердження підстав для звільнення з військової служби за сімейними обставинами.

Судом досліджені такі документи та встановлено, що вони є достатніми та підтверджують право на звільнення позивача зі служби і підстав для відмови у такому звільненні у відповідача не було.

Щодо тверджень відповідача про те, що в акті обстеження сімейного стану військовослужбовця, затвердженого керівником ТЦК та СП не зазначена інформація стосовно відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеню споріднення, то суд зауважує, що наведений акт складався і затверджувався не позивачем, а комісією першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, позивач не має нести наслідки за наявність чи відсутність певної інформації у документах, повноваження на складення яких покладено, зокрема, на суб`єкти владних повноважень.

Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно нотаріально завіреної заяви ОСОБА_2 , остання стверджує, що позивач є її єдиним сином, тобто інших дітей вона не має. Також стверджує, що інших членів сім`ї, які б мали її утримувати та доглядати за нею, вона також не має. Однак відповідач не з`ясував всі обставини справи, не дослідив усі надані позивачем документи, які підтверджують підстави для його звільнення за сімейними обставинами та протиправно відмовив позивачу у звільненні з військової служби.

Таким чином суд погоджується із доводами позивача про протиправність рішення відповідача щодо відмови у його звільненні зі служби на підставі положень пп. «г» п. 2 ч. 4, абз.13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не доведена правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 1211,20грн, тому судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у справі.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 про відмову у звільненні з військової служби ОСОБА_1 на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» згідно його рапорту від 18.03.2025.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» згідно його рапорту від 18.03.2025.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 14 серпня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Суддя Т.О. Комшелюк