Справа № 160/7018/25
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2025 рокуСправа №160/7018/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути питання відносно оформлення (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 року прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі №160/7018/25 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та сторонами у справі визнається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Республіки Узбекистан, з вересня 2019 року перебуває на території України та неодноразово був документований посвідками на тимчасове проживання, спочатку у зв`язку із навчанням на території України, а в подальшому у зв`язку із укладенням у липні 2023 року шлюбу з громадянкою України ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 .
Так, у зв`язку із укладенням шлюбу позивач звернувся до УДМС у Миколаївській області та отримав посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 19.01.2024р., що видана органом - 4801 (УДМС у Миколаївській області), строком дії до 19.01.2025р.
23 грудня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській для продовження дії / отримання нової посвідки на тимчасове проживання.
Рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 13 січня 2025 року №0725 позивачеві було відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі підпункту 3 пункту 61 Порядку №322 (дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію).

28 січня 2025 року позивач, усунувши виявлені при попередньому зверненні недоліки, вдруге звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою-анкетою №105155394 про обмін посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 від 19.01.2024р. (підстава видачі посвідки: возз`єднання сім`ї з громадянином України (на підставі шлюбу); підстава обміну: закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання).

Під час розгляду заяви-анкети №105155394 від 28.01.2025р. ОСОБА_1 та перевірки документів, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з`ясовано, що згідно з відомостями ІП «Облік іноземців та біженців» ЄІАС УМП посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , видана органом - 4801 (УДМС у Миколаївській області ) має статус "скасована, але не вилучена".

Крім цього, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області здійснено перевірку інформації щодо позивача з використанням Єдиного реєстру боржників та встановлено, що в Єдиному реєстрі боржників за критерієм пошуку «ПІБ ОСОБА_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 » ГУ ДМС у Дніпропетровській області знайдено три записи про наявність виконавчого провадження у відношенні ОСОБА_1 , а саме: № НОМЕР_2 (дата відкриття ВП 20.01.2025), № НОМЕР_5 (дата відкриття ВП 21.01.2025) за категорією стягнення: документ, що не підпадає під згадані категорії; №76900970 (дата відкриття ВП 22.01.2025) за категорією стягнення: штрафи у сфері безпеки дорожнього руху у справах про адміністративні правопорушення.

30.01.2025р. Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийнято рішення №016428 про заборону в`їзду в Україну терміном на три роки щодо громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 на підставі листа відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області ДПП №280/41/19-2025 від 08.01.2025, в якому надано інформацію, що позивач не сплатив адміністративні штрафи за наступними постановами: ЕНА №3472327 від 13.11.2024 (ст.122 КУпАП); ЕНА №3522891 від 21.11.2024 (ч.1 ст.126 КУпАП) порушення правил дорожнього руху.

07.02.2025р. Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийнято рішення №4226, яким позивачеві відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі підпунктів 2, 11 пункту 61 Порядку №322 (іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду (підпункт 2); в інших випадках, передбачених законом (підпункт 11)).

Копія рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській від 07.02.2025р. №4226 про відмову ОСОБА_2 в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку разом із супровідним листом від 07.02.2025р. № 1201.3.1-1404/000393-25 та отримані позивачем 11.02.2025р.

У вищевказаному супровідному листі від 07.02.2025р. № 1201.3.1-1404/000393-25 позивача повідомлено, що причинами відмови в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання є пп.2 п.61 Порядку №322 (за результатами перевірки виявлено, що у відношенні іноземця діє рішення ГУДМС у Дніпропетровській області про заборону в`їзду в Україну) та п.п.11 п.61 Порядку №322 (посвідка на тимчасове проживання в Україні, яка підлягає обміну, скасована УДМС у Миколаївській області). Також позивача було повідомлено, що він має право повторно звернутися за оформленням посвідки на тимчасове проживання в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в оформленні чи видачі посвідки, за умови дотримання строків звернення.

Незгода позивача з рішенням відповідача від 07.02.2025р. №4226 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання зумовила звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 26 Конституції України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, на час прийняття рішення про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання, визначався та встановлювався Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон №3773-VI).

Пунктом 18 частини 1 статті 1 Закону №3773-VI визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Положеннями ч. 3 ст. 9 Закону №3773-VI передбачено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до частин 13, 14 статті 4 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання (ч.13 ст.4);. Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України (ч.14 ст.4).

Згідно з ч.14 ст.5 Закону №3773-VI підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25 квітня 2018 року затверджено порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок №322).

Відповідно до пунктів 1, 4 Порядку №322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні, посвідка видається строком на один рік, крім випадків, визначених цим пунктом.

Згідно з пунктом 3 Порядку №322 посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України та які: досягли 16-річного віку або не досягли 16-річного віку, але самостійно прибули в Україну з метою навчання, - на підставі заяв-анкет, поданих ними особисто.

Пунктом 7 Порядку №322 передбачено, що обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання (посвідка/фотокартка має пошкодження, що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, дату та місце народження, ким видана посвідка, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження серії та номера, що не дають змогу встановити реквізити посвідки, виправлення, пошкодження, які блокують можливість зчитування, а також внесення змін до інформації безконтактного електронного носія), а також у разі відсутності частини посвідки.

Відповідно до п.9 Порядку №322 оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обмін посвідки здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства Поліграфічний комбінат Україна по виготовленню цінних паперів (далі - Центр).

За приписами п.14 Порядку №322 ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміном. Доступ до зазначеної інформації здійснюється з дотриманням вимог Закону України Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах. У разі відсутності можливості надання ДМС прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, чи надіслання запитів у електронній формі захищеними каналами зв`язку отримання відомостей про особу здійснюється шляхом надсилання запитів та надання відповідей на них у паперовій формі.

Пунктом 16 Порядку №322 передбачено, що документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт) та територіальних органів / територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до пункту 19 Порядку №322 у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж протягом останнього дня строку її дії. Якщо до закінчення строку дії посвідки лишилося менш як 15 робочих днів, подання документів для її обміну здійснюється лише до територіального органу/територіального підрозділу ДМС. При цьому територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС здійснюється в установленому законодавством порядку продовження строку тимчасового проживання іноземця або особи без громадянства на період, необхідний для розгляду такої заяви. Посвідка, що підлягає обміну, після приймання документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.

Згідно з пунктом 21 Порядку №322 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті. У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі. Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку.

Перелік документів, необхідних для здійснення обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні зазначений у пунктах 32, 33, 39 Порядку № 322.

Пунктом 35 Порядку №322 установлено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, а також перевірку інформації, зазначеної нею в заяві-анкеті, та поданих документів.

Згідно з п.42 Порядку №322 рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні не пізніше ніж протягом десятого робочого дня з дати прийняття документів.

Відповідно до п.61 Порядку №322 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли:

1) іноземець або особа без громадянства мають посвідку чи посвідку на постійне проживання (крім випадків обміну посвідки), військовий квиток, який підтверджує факт служби за контрактом у Збройних Силах, Держспецтрансслужбі, Національній гвардії, посвідчення біженця чи посвідчення особи, якій надано додатковий захист, які є дійсними на день звернення;

2) іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду;

3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію;

4) встановлено належність особи до громадянства України;

5) за видачею посвідки звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень для її отримання;

6) іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, визначених пунктами 17-19 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки;

7) отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, чи іноземець або особа без громадянства вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку з учиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином;

8) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований чи не відповідає встановленому зразку, чи належить іншій особі, чи строк його дії закінчився;

9) встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;

10) виявлено факти невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення суду чи державних органів, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім примусовим поверненням чи примусовим видворенням за межі України або реадмісією, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну;

11) в інших випадках, передбачених законом.

Приписами п.62 Порядку №322 передбачено, що рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником. Рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки формується засобами Реєстру за допомогою кваліфікованого електронного підпису. Після підписання рішення сканується до заяви-анкети із застосуванням засобів Реєстру до відомчої інформаційної системи ДМС. Копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття надсилається рекомендованим листом такій особі. Копія листа (із вихідним номером та датою), яким надіслано заявнику рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки (або копія рішення з відміткою про особисте отримання), сканується із застосуванням засобів Реєстру до відомчої інформаційної системи ДМС. У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надає копію прийнятого рішення уповноваженому суб`єкту для подальшого його вручення іноземцеві або особі без громадянства. Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в оформленні чи видачі посвідки, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 та 19 цього Порядку.

Згідно з п.63 Порядку №322 посвідка скасовується ДМС або територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі:

1) отримання даних з баз даних Реєстру, відповідних автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз інших державних органів або інформації від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів;

2) отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця або особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи;

3) коли іноземця або особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі;

4) коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

5) коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну;

6) отримання особою паспорта громадянина України (тимчасового посвідчення громадянина України), посвідки на постійне проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, якій надано додатковий захист;

6-1) якщо з`ясується, що в іноземця або особи без громадянства припинилися підстави для перебування на території України, або якщо після оформлення посвідки з`ясується, що юридичний факт підтверджений/засвідчений відповідним документом, зазначеним у частинах четвертій - сімнадцятій статті 5 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, який подавався іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки, визнано недійсним, скасованим, нікчемним або таким, що не відбувся;

6-2) отримання від іноземця або особи без громадянства заяви про скасування виданої посвідки;

6-3) у разі скасування рішення про визнання особою без громадянства;

7) в інших випадках, передбачених законом.

Як встановлено судом, підставами для прийняття оскаржуваного рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 07.02.2025р. №4226 про відмову позивачеві в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання вказано підпункти 2, 11 пункту 61 Порядку №322 (іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду (підпункт 2); в інших випадках, передбачених законом (підпункт 11)).

При цьому судом встановлено, що як станом на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення від 07.02.2025р. №4226, так і станом на час розгляду справи судом відносно позивача наявне чинне рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 30.01.2025р. №016428 про заборону в`їзду в Україну терміном на три роки.

Про існування рішення від 30.01.2025р. №016428 про заборону в`їзду в Україну позивача повідомлено листом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 07.02.2025р. №1201.3.1-1404/000393-25 і факт обізнаності позивача щодо існування цього рішення також підтверджено самим позивачем шляхом безпосереднього зазначення про це у поданій ним позовній заяві.

Однак, станом на час розгляду справи судом позивачем не надано жодних доказів оскарження чи скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 30.01.2025р. №016428 про заборону Уткірову Жавлону в`їзду в Україну терміном на три роки, отже, станом на теперішній час таке рішення є чинним.

Натомість, з приписів п.п.2 п.61 Порядку №322 слідує, що існування щодо іноземця або особи без громадянства невиконаного рішення уповноваженого державного органу про заборону в`їзду є безпосередньою та окремою підставою для відмови такому іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки на тимчасове проживання.

Крім цього, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , видана органом - 4801 (УДМС у Миколаївській області), щодо обміну якої позивач звернувся до відповідача, була скасована УДМС у Миколаївській області.

Доказів оскарження або скасування рішення УДМС у Миколаївській області про скасування виданої позивачеві посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 суду також не надано.

При цьому ані рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 30.01.2025р. №016428 про заборону позивачеві в`їзду в Україну терміном на три роки, ані рішення УДМС у Миколаївській області про скасування виданої позивачеві посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 не є предметом спору у цій справі, тож суд позбавлений можливості надати оцінку вказаним рішенням.

За наведених обставин, суд доходить висновку про правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 07.02.2025р. №4226 про відмову позивачеві в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання та, відповідно, про відсутність підстав для його скасування.

Щодо посилання позивача на те, що у спірному рішенні не було вказано конкретні підстави відмови в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, а лише відповідні підпункти (п.п.2, 11) п.61 Порядку №322, суд зазначає наступне.

Як вказано вище, відповідно до абзацу 2 пункту 62 Порядку №322 рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання формується засобами Реєстру.

З відзиву на позовну заяву слідує, що у Міграційній службі використовується спеціальне програмне забезпечення Єдина інформаційно-аналітична система управління міграційними процесами (ЄІАС УМП) та підсистема «Облік іноземців та біженців», при цьому, починаючи з 25 квітня 2018 року, усі документи, що стосуються оформлення, прийняття до розгляду, рішення про видачу посвідки або рішення про відмову у видачі посвідки та інші документи автоматично формуються та заповнюються друкованими засобами у підсистемі «Облік іноземців та біженців» ЄІАС УМП, уповноважена особа має доступ до внесення даних у відповідну форму обираючи необхідне із запропонованих системою варіантів і не має доступу до внесення змін у саму форму встановленого МВС зразка.

Зважаючи на те, що уповноважена особа має доступ до внесення даних у відповідну форму обираючи необхідне із запропонованих системою варіантів і не має доступу до внесення змін у саму форму встановленого МВС зразка рішення, оскаржуване рішення сформоване шляхом зазначення у ньому конкретних підпунктів (п.п.2, 11) п.61 Порядку №322, якими визначено відповідні підстави для відмови позивачеві в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання.

Отже, спірне рішення сформоване у встановленому порядку та у відповідний спосіб.

Водночас, у зв`язку із відсутністю технічної можливості вносити інформацію про причини відмови до сформованого засобами Реєстру рішення, ОСОБА_2 разом з рішенням про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 07.02.2025 № НОМЕР_3 направлено супровідний лист №1201.3.1-1404/000393-25 від 07.02.2025р, в якому більш конкретно зазначено, що причинами відмови в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання є пп.2 п.61 Порядку №322 (за результатами перевірки виявлено, що у відношенні іноземця діє рішення ГУДМС у Дніпропетровській області про заборону в`їзду в Україну) та п.п.11 п.61 Порядку №322 (посвідка на тимчасове проживання в Україні, яка підлягає обміну, скасована УДМС у Миколаївській області). При цьому з тексту позовної заяви слідує, що позивач обізнаний з підставами відмови в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, в тому числі з наявністю чинного рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про заборону Уткірову Жавлону в`їзду в Україну.

Щодо посилання позивача на те, що він перебуває у шлюбі з громадянкою України, а спірне рішення відповідача матиме наслідком повну зміну способу життя позивача та його родини, суд зазначає, що відповідно до чинного законодавства шлюб між позивачем та громадянкою України дає позивачу підстави для звернення щодо оформлення/обміну дозвільного документу на проживання в Україні (тимчасової посвідки), проте сам по собі факт укладання шлюбу не надає іноземцю права законного перебування на території України. Законність перебування іноземця в Україні підтверджується дозвільними документами на проживання в Україні (посвідка на тимчасове проживання та посвідка на постійне проживання). Наявність підстави для оформлення дозвільного документа не надає права законного перебування (проживання) на території України, не зобов`язує державу в обов`язковому порядку документувати іноземних громадян

Щодо посилання Позивача, на норми Постанови Кабінету Міністрів України №1202 від 21.10.2022р. «Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції в умовах воєнного стану» стосовно строку дії посвідки на тимчасове проживання, суд зазначає таке.

Згідно зі ст.21 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правовий статус іноземців та осіб без громадянства, юридичних осіб іноземних держав, які перебувають на території України під час дії воєнного стану, визначаються Конституцією та законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2022 року №1202 «Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції в умовах воєнного стану», посвідки на тимчасове проживання, крім тих, які оформлені громадянам російської федерації, строк дії яких закінчився або які підлягають обміну відповідно до законодавства після 24 лютого 2022 р., підтверджують законні підстави для тимчасового чи постійного проживання в Україні та право на в`їзд в Україну на період воєнного стану та протягом 30 календарних днів з дня його припинення чи скасування.

Разом з цим, посвідка є дійсною на в`їзд та перебування в Україні на період воєнного стану та протягом одного місяця після, у разі якщо вона не є скасованою.

Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , видана ОСОБА_2 органом 4801, яка раніше надавала йому право законного перебування на території України, наразі має статус "скасована, але не вилучена".

Станом на час розгляду справи судом доказів оскарження або скасування рішення УДМС у Миколаївській області про скасування посвідки позивача на тимчасове проживання № НОМЕР_1 суду не надано, тож таке рішення є чинним.

Відтак, посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , видана ОСОБА_2 , не може вважатися чинною та, відповідно, не може вважатися такою, що підтверджує законні підстави для тимчасового проживання позивача в Україні та право на в`їзд в Україну на період воєнного стану та протягом 30 календарних днів з дня його припинення чи скасування відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1202 від 21.10.2022р. «Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції в умовах воєнного стану».

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Абзацом 1 частини 1 статті 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. В. Липинського, буд7, м. Дніпро, 49000) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова