Справа № 646/9687/24
Суддя: Глоба М. М.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/9687/24
Провадження № 2-а/646/20/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.08.25 року Основ`янський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Борщ Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 1 взводу роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанту поліції Ібадов Аміл Расім огли,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Харківській області ДПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 1 взводу роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанту поліції Ібадов А.Р. (далі інспектор). В обґрунтування зазначив, що постановою інспектора серії ЕНА № 2810409 від 11.08.2024 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. 00 коп. за ч. 4 ст. 126 КУпАП за те, що 11.08.2024 року о 18 год. 34 хв. в м. Харкові по вул. Ахієзерів буд. 18, він керував транспортним засобом автомобілем марки «Mersedes-Benz E 280», номерний знак НОМЕР_1 , з непрацюючим лівим стоп-сигналом, та будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. п. 2.1-а ПДР України.

Про те, що стоп-сигнал не справний, він довідався тільки тоді, коли його зупинили за порушення ПДР України. Вважає, що несправність стоп сигналу виникла в ході експлуатації автомобілю, та в силу певних обставин, він не спромігся вчасно це помітити та усунути.

Про те, що відносно нього є постанова Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.07.2024 року, яка була винесена по справі № 645/3419/24 за порушення ст. 130 КУпАП, відповідно до якої було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп., та позбавлено права керування транспортним засобом строком на 1 рік, він довідався тільки від інспектора поліції.

Оскільки рішення суду про притягнення його до адміністративної відповідальності на час винесення оскаржуваної постанови не набрало законної сили, просив скасувати постанову серія ЕНА № 2810409 від 11.08.2024 року.

Ухвалою суду від 03.09.2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду відмовлено, позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 01.10.2024 року, після усунення недоліків, ОСОБА_1 поновлено строк для подання позовної заяви, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25.11.2014 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції.

Представник відповідача УПП в Харківській області ДПП направив суду відзив на позовну заяву, в якому виклав заперечення проти задоволення позову, посилаючись на те, що постанова серії ЕНА № 2810409 від 11.08.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є законною та обґрунтованою.

Так, 11.08.2024 року о 18 год. 34 хв. у м. Харкові працівниками патрульної поліції було виявлено транспортний засіб «Mersedes-Benz E 280», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого керував транспортним засобом з непрацюючим лівим стоп-сигналом, що є порушенням п. 31.4.3.а ПДР та об`єктивно вказувало на ознаки вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Вказаний транспортний засіб було зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

При перевірці документів інспектором було встановлено, що позивач керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.07.2024 року у справі № 645/3419/24 строком на 1 рік, що є порушенням п. 2.1.а ПДР України та вказувало на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Відповідно до вимог законодавства, інспектор провів розгляд адміністративної справи. Позивачу в повному обсязі були роз`яснені його права. Жодних клопотань під час розгляду справи позивач не заявляв, бажання ознайомитися з доказами не виявляв, відомостей щодо оскарження постанови суду не надав.

За результатом розгляду справи, інспектор, оцінивши всі докази, а саме відео, яке було зафіксоване на відеореєстратор 70 mai, що встановлений в службовому автомобілі, відомості з веб-порталу «Судова влада України», відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень-постанову суду, відомості з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», встановив, що позивач 11.08.2024 року о 18 год. 34 хв. у м. Харкові керував транспортним засобом «Mersedes-Benz E 280», з непрацюючим лівим стоп-сигналом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою суду.

Аргументи, зазначені позивачем у позовній заяві, за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують його вини, позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії ЕНА № 2810409 від 11.08.2024 року винесена відповідно до норм чинного законодавства. Вважав заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та безпідставними, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.05.2025 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву про підтримання заявлених вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідачів ДПП та УПП в Харківській області ДПП в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце його проведення завчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відмову у задоволенні позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце його проведення завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2810409 від 11.08.2024 року вбачається, що 11.08.2024 року о 18 год. 30 хв., за адресою м. Харків, вул. Ахієзерів (Халтуріна),18 а ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mersedes-Benz E 280, номерний знак НОМЕР_1 з непрацюючим лівом стоп сигналом, та будучи позбавленим права керування транспортними засобами (а.с. 6).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст. 53 Закону України «Про дорожній рух»).

Адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Як встановлено під час судового розгляду, підставою для винесення оскаржуваної постанови інспектора від 11.08.2024 року, була постанова Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.07.2024 року у справі № 645/3419/24, провадження № 3/645/1195/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. ст. 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

В той же час судом встановлено, що вказана постанова суду від 31.07.2024 року, на яку посилається представник відповідача у відзиві на позов, станом на момент винесення постанови 11.08.2024 року, не набрала законної сили, а набрала її лише 13.08.2024 року. Дана обставина підтверджується даними копії постанови суду з відповідною відміткою про дату набрання законної сили (а.с. 7).

Таким чином, у інспектора, станом на 11.08.2024 року, не було правових підстав виносити оскаржувану позивачем постанову та накладати на нього стягнення.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що ОСОБА_1 керував 11.08.2024 року автомобілем будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

Статтею 286 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, працівником поліції порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, до суду не надійшло належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача, а тому суд вважає, що постанову серії ЕНА № 2810409 від 11.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП слід скасувати, провадження по вказаній справі про адміністративне правопорушення закрити, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Інші, наведені сторонами доводи в обґрунтування своїх позицій, не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом підлягав до сплати судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп., який фактично сплачено згідно з квитанцією № 0810-1344-7233-5386 від 03.07.2024 року.

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у вказаному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 77, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 1 взводу роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанту поліції Ібадов Аміл Расім огли - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2810409, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ідентифікаційний код 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача - Чепенко Олег Іванович, адреса: 61038, м. Харків, вул. Автострадна набережна, 21 А.

Відповідач - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Відповідач - Департамент патрульної поліції, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ідентифікаційний код 40108646.

Представник відповідачів - Пилипенко Ольга Сергіївна, адреса: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - інспектор 1 взводу роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, лейтенант поліції Ібадов Аміл Расім огли, адреса: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Суддя