Справа № 420/8446/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8446/25
УХВАЛА

15 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід судді за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області про визнання протиправними бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду (суддя Стефанов С.О.) перебуває адміністративна справа № 420/8446/25 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати дії та бездіяльність відповідача щодо відмови здійснити перерахунок винагороди присяжній ОСОБА_1 за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року з застосуванням посадового окладу судді місцевого суду з 01.01.2019 року у розмірі- 63060,00 грн. - протиправними, зобов`язати відповідача виконати належний перерахунок розміру винагороди та сплатити борг несплаченої винагороди за цей період;

- визнати дії та бездіяльність відповідача щодо відмови здійснити перерахунок винагороди присяжній ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року з застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, затвердженого нормою ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 3 листопада 2022 № 2710-IX у розмірі - 2684,00 гривні., зобов`язати відповідача виконати належний перерахунок розміру винагороди та сплатити борг несплаченої винагороди за цей період;

- визнати дії та бездіяльність відповідача щодо відмови сплатити несплачені відпрацьовані години починаючи з вересня 2017 року по 01.12.2023 року - протиправними та зобов`язати відповідача сплатити усі несплачені відпрацьовані години за цей період;

- визнати дії та бездіяльність відповідача щодо відмови виконати перерахунок винагороди за період з 01.09.2017 року по 01.02.2024 року, де штучно зменшено місячні часові тарифи винагороди - протиправними та зобов`язати відповідача виконати перерахунок винагороди та сплатити несплачений розмір винагороди за цей період;

- визнати дії та бездіяльність щодо несплати/не перерахування стягнутих з нарахованої винагороди присяжної ОСОБА_1 суми Військового збору до ГУ ДПС в Одеській області на ІНН за період з вересня 2017 року по 01.01.2021 року та зобов`язати відповідача перерахувати Військовий збір за цей період;

- визнати дії та бездіяльність щодо відмови внести записи в трудову книжку присяжної ОСОБА_1 про дату зарахування та про дату увільнення від виконання обов`язків присяжної Суворовського районного суду м. Одеси - протиправними та зобов`язати відповідача внести такі записи до трудової книжки;

- визнати дії та бездіяльність відповідача щодо відмови надати до ГУ ПФУ в Одеській області Довідки про нараховані щомісячні доходи присяжній Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1. починаючи з вересня 2017 року по 01.02.2024 року для можливості проведення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням цих доходів - протиправними та зобов`язати відповідача надати до ГУ ПФУ в Одеській області належним чином оформлені Довідки про щомісячні доходи присяжної ОСОБА_1 з урахування нарахованих боргів несплаченої винагороди за судовими рішеннями;

- стягнути з Державного бюджету України на користь присяжної ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої тривалими незаконними діями та бездіяльністю ТУ ДСАУ в Одеській області у розмірі - 100000 (сто тисяч) грн. чи у розмірі визначеному неупередженим судом.

14.08.2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід, у якій останнім на підставі ст. 39 КАС України заявлений відвід судді Стефанову С.О., яка обґрунтована тим, що на думку заявника суд завідомо знав, що сторона позивачки є найслабшою в цьому процесу (для поліпшення їх захисту було прийнято КАСУ в 2005 році, але..), бо такий потужний владний орган, як ТУ ДСАУ в Одеській області, може впливати не тільки на деяких підлеглих суддів, а також і на деяких непорядних держслужбовців навіть з контролюючих органів владних повноважень, а тому суд свідомо ухвалою від 11.07.2025 року призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін усвідомлюючи порушення норм ч.4 ст.257 КАС України та ч.4 ст.12 КАС України (чи не дослідив, чи не захотів невідомо), адже присяжна ОСОБА_1 в своєму адміністративному позові від 16.01.2025 року в прохальній частині п. 1 просила суд справу розглядати в загальному порядку з викликом сторін для реалізації своїх Конституційних прав на захист своїх порушених прав і свобод з боку органу владних повноважень з можливістю надання додаткових пояснень і доказів, приймати участь в дебатах; разом з позовом було надано в додатках первинні документи суворої звітності 34 шт. (тридцять чотири документи для дослідження і надання оцінки - документи підписані і закріплені печаткою, а також надано преюдиціальні рішення, що набрали чинності з встановленими юридичними фактами, які мають важливе значення та стосуються саме предмету позову). Оскільки «jura novit curia», то не міг не знати, що встановлені судовими рішеннями факти (тим паче численними по десяти областях України) повторно не доказуються і суду цей факт було відомо.

Також позивачка зазначає, що з позовом було надано клопотання про залучення третьої особи ГУ ПФУ в Одеській області, яка не заявляє самостійних вимог, бо з восьми вимог цього позову, дві вимоги (п.8 та п.9 прохальної частини вимоги цього позову) змінює характер правовідносин та з`являється обов`язок у третьої особи - пенсійного органу, зарахувати страховий стаж ОСОБА_1 на посаді присяжної Суворовського районного суду м. Одеси та виконати перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням цього стажу та отриманих доходів/зарплати на посаді присяжної за цей період. Отже, ухвала від 11.07.2025 року була другим дзвіночком упередженості судді. Перший дзвіночок упередженості задзвонив 27.03.2025 року, коли ухвалою ООАС безпідставно було відмовлено у відкритті провадження, не помилково, адже «jura novit curia», що фізичним особам дозволено відправляти процесуальні документи через офіційно зареєстрований E-mail і до того ж є правові позиції Верховного суду, ВП ВС щодо цих обставин. 22.07.2025 року (після повернення справи за переглядом 5ААС) присяжна ОСОБА_1 надала повторно до ООАС клопотання (т.1 а.с.141) про розгляд справи в загальному порядку з викликом сторін для реалізації Конституційного права присяжної на захист її порушених прав і свобод з можливістю надання додаткових пояснень та доказів, при цьому в додатках надала додаткові належні докази. 06.08.2025 року в судовому засіданні, під час з`ясуванням питань щодо наданим позивачкою клопотань, суд почав виказувати «невдоволення» тим, що позивачка надала свій позов і процесуальні документи до ООАС, не через свій кабінет електронного суду, а через свій офіційно зареєстрований E-mail (натякнув обвинуваченням, що з цієї причини не бачить деяких документів, на які я посилалась в підготовчому засіданні) саме тому, що вона стала доводити явні ознаки підробленості документів, наданих відповідачем в якості доказів, при чому майже усі вони вже були предметом дослідження у справах №420/12767/24 та №420/13921/24 (т.1 а.с.150-154), в яких відповідач був третьою особою-боржником, але цей факт суд залишив поза увагою і для того, щоб не досліджувати ці документи з явною ознакою підробки, відмовив у клопотанні про перехід до розгляду справи в загальному порядку (діяв на користь відповідача). Упередженість і беззаконня вже почали дзвонити колокольним набатом. Упередженістю є і незаконна відмова судом в клопотанні позивачки про залучення третьої особи (дві вимоги позову конкретно стосуються прав і обов`язків пенсійного органу), адже саме суд на підставі предметів та підстав позову встановлює коло осіб і в тому числі і третіх осіб, права і обов`язки яких залежать від рішення. Відповідно до ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу, якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Ухвалою суду від 15.08.2025 року суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О. дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про відвід судді Стефанова С.О. від участі у розгляді справи № 420/8446/25, а також ухвалив передати справу до відділу надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи (канцелярія) Одеського окружного адміністративного суду для визначення судді у порядку встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України для розгляду заяви про відвід судді.

Згідно з ч.ч.3-4 ст.40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За результатами автоматизованого розподілу 15.08.2025 року заява про відвід судді Стефанова С.О. у справі № 420/8446/25 передана для вирішення судді Каравану Р.В.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено у ст. 40 КАС України, в частинах 3, 4, 11 якої закріплено:

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно.

За змістом частини першої статті 35 КАС України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 36 КАС України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 цього Кодексу.

Також, суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується ставлення суду до сторін у справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

У рішенні по справі "Ветштайн проти Швейцарії" Європейський суд з прав людини зазначив, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Суд враховує, як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, обов`язковою є наявність зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту.

В той же час, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами.

Згідно з ст.39 КАС України відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Із заяви вбачається, що єдиною підставою для заявлення відводу є відмова суду у розгляді справи за правилами загального провадження, та відмова у клопотанні про залучення до справи в якості третьої особи ГУ ПФУ в Одеській області, що на переконання заявника є такими обставинами, що викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Інших, будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Стефанова С.О. в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Якщо заявник буде не згоден з прийнятим рішенням у даній справі - це буде підставою та правом заявника на його оскарження в апеляційному порядку, однак не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Також варто звернути увагу, що відвід подано з порушенням дводенного строку, встановленого ч. 3 ст. 39 КАС України, так як заяву про відвід подано до суду 14.08.2024 року, тобто через 8 днів після першого судового засідання 06.08.2025 року, коли заявниці стало відомо про підстави відводу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу судді Стефанова С.О. у справі №420/8446/25.

Відповідно до ч.8 ст.40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Згідно з ч.ч.11-12 ст.40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.18, 31, 34, 36, 37, 39, 40, 243, 248, 250, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Стефанова С.О. у справі 420/8446/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області про визнання протиправними бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Роман КАРАВАН