Справа № 380/781/25
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 рокусправа № 380/781/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Морської Г.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Сенчука Л.Ю.,

представників ГУ ДПС у Львівській області - Уніят І.І., Трофімчука Р.Л.,

представника ОСОБА_1 - Шайхлісламової Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за первісним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

Головне управління ДПС у Львівській області звернулося в суд з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 , в якому просить

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 податковий борг до бюджету в розмірі 429150,81 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 справа передана за підсудністю до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2025 відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.03.2025 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 20.05.2024 №22145/13-01-24-11; визнання протиправним та скасування рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку від 20.05.2024 №14512/6/13-01-24-11; визнання протиправним та скасування податкового боргу в розмірі 429150,81 грн до спільного розгляду з первісним позовом у справі №380/781/25.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2025 клопотання позивача за зустрічним позовом про передачу справи №380/781/25 до іншого суду - задоволено. Адміністративну справу №380/781/25 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 429150,81 грн, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 20.05.2024 №22145/13-01-24-11; визнання протиправним та скасування рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку від 20.05.2024 №14512/6/13-01-24-11; визнання протиправним та скасування податкового боргу в розмірі 429150,81 грн - передано до Львівського окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2025 адміністративну справу №380/781/25 передано для розгляду судді Львівського окружного адміністративного суду Морській Галині Михайлівні.

Ухвалою від 09.05.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №380/781/25 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 429150,81 грн, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 20.05.2024 №22145/13-01-24-11; визнання протиправним та скасування рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку від 20.05.2024 №14512/6/13-01-24-11; визнання протиправним та скасування податкового боргу в розмірі 429150,81 грн. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02 червня 2025 об 11:00 год.

Ухвалою від 17.06.2025 клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із зустрічною позовною заявою. Відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою від 18.07.2025 закрите підготовче провадження, судовий розгляд справи призначений на 30.07.2025.

У судовому засіданні 30.07.2025 оголошена перерва до 06.08.2025.

У судовому засіданні 06.08.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, проголошення рішення призначене на 14.08.2025.

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області обгрунтовані тим, що фізична особа ОСОБА_1 має заборгованість згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість №152/5/13-01-13-03 від 08.01.2025 з Єдиного податку з фізичних осіб (18050400) 429 150,81 грн на підставі ППР №22145/13-01-24-11 від 20.05.2024 на суму 422 343,78 грн та нарахованої пені 6 807,03 грн. Оскільки ОСОБА_1 податковий борг не сплатила, просить стягнути його у судовому порядку.

Позовні вимоги фізичної особи ОСОБА_1 за зустрічним позовом обгрунтовані тим, що спірне ППР винесене на підставі акту про результати камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця № 9491/13-01-24-11/ НОМЕР_1 від 07.03.2024 року, яким посадові особи ГУ ДПС у Львівській області встановили порушення п.п. 9 прим. 1.4.3 п.п. 9 прим, 1.4 п. 9 прим. 1 підрозд. 8 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ п. 293.4 ст. 293 ПКУ, за період - 2023 рік. А саме було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , яка є платником єдиного податку 3 групи перевищила обсяг доходу, визначений для платника єдиного податку відповідної групи. Сума перевищення обсягу доходу складає - 2628862, 00. грн. та виявили розбіжність у сплаті єдиного податку за ставкою 15% у розмірі: 394 329, 93 грн. У подальшому ГУ ДПС у Львівській області прийняли рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку щодо ФОП ОСОБА_1 , № 1451216/13-01-24-11 від 20.05.2024 року.

Стверджує, що предметом камеральної перевірки можуть бути виключно помилки (порушення) у податковій звітності та/або ї неподання (несвоєчасне подання). Питання ж своєчасності нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів є предметом документальної перевірки, як це передбачено підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України. Якщо ж під час проведення камеральної перевірки виявлено порушення податкового законодавства, контролюючий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків. Також прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Щодо спірного ППР зазначила, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 24.05.2023 року платником єдиного податку 2 групи, із 14.06.2023 року перейшла на третю групу єдиного податку зі ставкою 2 %, із 01.08.2023 стала платником єдиного податку другої групи за ставкою 20% відсотків розміру мінімальної заробітної плати, та перейшла на 3 групу єдиного податку за ставкою 5% з 01.10.2023.

Вважає, що якщо з 14 червня по 31 липня 2023 року суб`єкт господарювання застосовував спрощену систему з особливостями оподаткування та з 01 жовтня перейшов на сплату єдиного податку третьої групи зі ставкою 5 % то граничний обсяг доходу для такого платника до кінця 2023 року буде становити: - розрахунок граничного обсягу доходу на 2023 рік: 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, визначеної на 01 січня 2023 року * 6700 грн = 7818900,00 грн; розрахунок граничного обсягу доходу на 10 місяців до кінця 2023 року: (7818900 грн/12 місяців) * 10 місяців = 6515750, 00 грн. Отже, граничний обсяг доходу для ФОП ОСОБА_1 на 2023 рік становить 6515750, 00 грн. Вважаємо, що Головне управління ДПС у Львівській області неправомірно застосувало норми Кодексу, що викладені в п.п. 91.4.3 п.п. 91.4 п. 91 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення», у зв`язку з чим неправильно було розраховано суму граничного обсягу доходу. За підрахунками, з урахуванням даних положень Кодексу, граничний обсяг доходу має складати 6 515 750,00 грн. Оскільки ФОП ОСОБА_1 отримала дохід у розмірі 4583 587,00 грн., що знаходиться в межах граничного обсягу доходу, нею не було порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування у 2023 році.

Представниця ФОП ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позицію, викладену у зустрічній позовній заяві, просила задовольнити зустрічний позову і відмовити у первісному позові.

Головне управління ДПС у Львівській області надіслало відзив на зустрічну позовну заяву, у якому заперечило проти задоволення позову, мотивуючи тим, що положеннями п.299.11 ст.11 Податкового кодексу не передбачено проведення документальної перевірки платників єдиного податку першої-третьої груп з метою встановлення правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування. Головним управлінням ДПС у Львівській області під час камеральної перевірки було досліджено лише податкову звітність позивача за 2023 рік, а отже контролюючий орган не вийшов за межі об`єкту камеральної перевірки.

Стверджує: «…Підпунктом 9 прим. 1.4.3 підпункту 9 прим. 1.4 пункту 9 прим. 1 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України визначено, що у 2023 звітному році обсяг доходу для відповідної групи платників єдиного податку, встановлений пунктом 291.4 статті 291 ПК України, визначається пропорційно до кількості календарних місяців поточного календарного року, протягом яких платник єдиного податку не застосовував особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України . Платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи підприємці), які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у п. 291.4 ст. 291 ПКУ, до суми перевищення застосовують ставку єдиного податку у розмірі 15%, а також зобов`язані у порядку, встановленому главою 1 розд. ХIV ПКУ, перейти на сплату інших податків і зборів, встановлених ПКУ (п.п. 3 п. 293.8 ст. 293 ПКУ). Звертаємо увагу суду, що згідно наведених вище норм податкового законодавства, в основі розрахунку є період з 01.10.2025 по 31.12.205 ФОП ОСОБА_1 , коли фактично отримувався дохід, тобто 3 місяці. Розрахунок граничного обсягу доходу на 2023 рік: 1 167 розмірів мінімальної заробітної плати, визначеної на 1 січня 2023 року х 6 700 гривень = 7 818 900 гривень. Розрахунок граничного обсягу доходу на 3 місяці до кінця 2023 року: (7818900 гривень/12 місяців) х 3 місяців =1 954 725 гривень. З вищенаведеного, фізична особа підприємець платник єдиного податку з метою перебування на спрощеній системі оподаткування визначає дохід у поточному році отриманий з моменту перебування на спрощеній системі оподаткування, обсяг якого не перевищує 1 167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. При цьому, суб`єкт господарювання з 01 червня 2023 року по 31 липня 2023 року використовував особливості оподаткування встановлені п.9 підрозділу 8 розділу ХХ, з 01 серпня 2023 року по 01.10.2023 застосовував спрощену систему другу групу (однак Дохід за вказаний період не отримував) та з 01 жовтня 2023 року обрав (за заявою) сплату єдиного податку третьої групи зі ставкою 5 %, граничний обсяг доходу для такого платника на 2023 рік становив 1 954 725 гривень . За результатами камеральної перевірки Головним управлінням ДПС у Львівській області встановлено, що позивачем у звітному періоді 2023 року перевищено максимальний обсяг доходу на 2 628 862 грн …».

Представник ГУ ДПС у Львівській області у судовому засіданні підтримав позицію, викладену у відзиві, просив суд відмовити у задоволенні зустрічного позову і задовольнити первісний.

Представниця ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, у якій зазначила: «… Запропоноване контролюючим органом тлумачення підпунктів 9№.4.3 та 9№.4 пункту 9№ підрозділу 8 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України не відповідає як загальним засадам податкового законодавства, так і принципам, визначеним статтею 42 Конституції України, зокрема принципу свободи підприємницької діяльності. Таке тлумачення по суті створює надмірні обмеження для суб`єктів господарювання, які здійснюють підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, і встановлює додаткові правові наслідки для платника без належного обґрунтування у тексті закону. Податкові норми, які передбачають негативні наслідки для платника зокрема, втрату статусу платника єдиного податку або нарахування податкового боргу, мають тлумачитися виключно в інтересах платника податків та не можуть застосовуватися розширено, всупереч принципу визначеності, правової передбачуваності та недопущення зловживань владними повноваженнями. Системний аналіз цієї норми дозволяє дійти однозначного висновку, що ї зміст не спрямований на зміну порядку визначення лімітів доходу чи введення нових критеріїв розрахунків. Її мета полягає в урегулюванні правової прогалини, що виникла у зв`язку з тим, що під час застосування особливого режиму оподаткування, запровадженого в умовах воєнного стану, взагалі не встановлювалися обмеження щодо обсягу доходу. Отже, зазначена норма лише вказує, що для обчислення обсягу доходу, який порівнюється з граничним значенням, слід виключати з розрахунку лише ті місяці, в яких платник застосовував особливий режим оподаткування. Всі інші місяці в незалежності від дати реєстрації особи як суб`єкта господарювання, чи зміни групи оподаткування, або періоду отримання доходу, підлягають обліку….».

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 24.05.2023.

Із 01.06.2023 позивачка зареєструвалась платником єдиного податку:

із 01.06.2023 2 групи із ставкою 20%;

із 14.06.2023 3 групи із ставкою 2% від доходу;

із 01.08.2023 - 2 групи із ставкою 20%;

із 01.10.2023 - 3 групи із ставкою 5% від доходу.

При проведенні камеральної перевірки звітної річної податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2023 рік, поданої 05.02.2024, встановлено, що платником не задекларовано дохід від суми перевищення дозволеного обсягу доходу, дозволеного для відповідної групи спрощеної системи оподаткування, а відповідно порушено: п.п. 9 прим. 1.4.3 п.п. 9 прим. 1.4 п. 9 прим. 1 підрозд. 8 розд. ХХ «Перехідні положення» ПКУ від 02 грудня 2010 року № 2755-VI; п. 293.4 ст. 293 ПКУ; п. 293.8 ст. 293 ПКУ; пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 293 ПКУ.

За результатами перевірки складений акт про результати камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця від 07.03.2024 № 9491/13-01-24-11/ НОМЕР_2 .

20.05.2024 винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» №22145/13-01-24-11 від 20.05.2024, яким донараховано єдиний податок з фізичних осіб на суму 394 329,30грн (основний платіж), 39 432,93грн. (штрафні санкції) та рішення №14512/6/13-01-24-11 від 20.05.2024 про виключення з реєстру платника єдиного податку.

Не погодившись із цими рішеннями, позивачка звернулась до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у цій справі, суд застосовує наступні правові норми.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути:

1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків);

2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних;

3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах;

4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні";

5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу;

6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки;

7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу;

8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу;

9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу;

10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу;

11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.

Відповідно до пунктів 86.2, 86.7 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Підставою прийняття відповідачем спірних рішень стали висновки акту камеральної перевірки з питань заниження податкових обов`язань по єдиному податку та умов застосування спрощеної системи оподаткування. Так, за висновками контролюючого органу позивач немає підстав перебування в реєстрі платників єдиного податку через допущене перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, окрім наведених вище висновків, погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення.

Зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд може не переходити з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Також суд враховує, що Верховний Суд при розгляді подібних адміністративних справ сформував наступні висновки, зокрема у постанові від 18 березня 2025 року у справі № 160/21398/24 зазначив: «… Також Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд при розгляді подібних адміністративних справ сформував наступні висновки: реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (постанови від 26 лютого 2019 року у справі №805/1396/17-а, від 05 лютого 2019 року у справі №805/206/17-а, від 24 січня 2019 року у справі №813/1346/18, від 05 червня 2018 року у справі №813/4266/17).

Відповідно, єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку…».

Враховуючи обставини цієї справи, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів проведення документальної перевірки позивача. А перевірка будь-яких відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюються.

Рішення Головного управління ДПС у Львівській області про виключення з реєстру платника єдиного податку від 20.05.2024 №14512/6/13-01-24-11 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки порушення виявлені під час проведення камеральної перевірки, а не на підставі документальної перевірки.

По суті виявленого порушення та спірного ППР суд зазначає наступне.

Підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 ПК України визначено суб`єктів господарювання, які можуть бути платником єдиного податку третьої групи, а саме фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена, та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно з пунктом 293.3 статті 293 ПК України відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі:

1) 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом;

2) 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Відповідно до пункту 293.4 статті 293 ПК України ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків до суми перевищення обсягу доходу, визначеного у підпунктах 1, 2 і 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу.

Платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, до суми перевищення застосовують ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків, а також зобов`язані у порядку, встановленому цією главою, перейти на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом (пункт 293.8 статті 293 ПК України).

Абзацом третім пункту 299.10 статті 299 ПК України передбачено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Згідно з абзацом третім підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи (крім платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів), - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Відповідно до абзацу першого пункту 299.11 статті 299 ПК України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Підрозділом 8 розділу ХХ Перехідні положення ПК України врегульовано особливості справляння єдиного податку та фіксованого податку.

Пунктом 9 підрозділу 8 розділу ХХ Перехідні положення ПК України установлено, що тимчасово, з 1 квітня 2022 року до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, але не пізніше ніж до 1 серпня 2023 року, положення розділу XIV цього Кодексу застосовуються з урахуванням певних особливостей, визначених у цьому пункті.

Зокрема, підпунктом 9.2 пункту 9 підрозділу 8 розділу XX ПК України передбачено, що з 1 квітня 2022 року та до припинення або скасування воєнного стану на території України, але не пізніше ніж до 1 серпня 2023 року, платниками єдиного податку третьої групи можуть бути фізичні особи - підприємці та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми. До таких осіб не застосовується обмеження щодо обсягу доходу та кількості осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах.

Згідно з підпунктом 9.4 пункту 9 підрозділу 8 розділу XX ПК України відсоткова ставка єдиного податку для платників єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування, встановлені цим пунктом, встановлюється у розмірі 2 відсотки доходу, визначеного відповідно до статті 292 цього Кодексу.

Відповідно до підпунктом 91.4.3 пункту 91 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України у 2023 звітному році обсяг доходу для відповідної групи платників єдиного податку, встановлений пунктом 291.4 статті 291 цього Кодексу, визначається пропорційно до кількості календарних місяців поточного календарного року, протягом яких платник єдиного податку не застосовував особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 цього підрозділу.

Згідно з підпунктом 91.4.4 пункту 91 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України у 2023 звітному році суб`єкти господарювання, які у 2023 році використовували особливості оподаткування, встановлені цим пунктом, та втратили право або самостійно відмовилися від використання особливостей оподаткування, встановлених пунктом 9 цього підрозділу, і були переведені на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, або щодо яких проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, мають право у 2023 році повторно здійснити перехід (обрати) на спрощену систему оподаткування, в тому числі у разі повторної протягом 2023 року державної реєстрації фізичною особою - підприємцем, шляхом подання заяви за загальною процедурою, визначеною цим Кодексом.

При цьому у разі подання заяви до 1 вересня 2023 року суб`єкт господарювання вважається платником єдиного податку з 1 серпня 2023 року (крім єдиного податку третьої групи із ставкою єдиного податку у розмірі, визначеному підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу, якщо така особа станом на 1 серпня 2023 року не зареєстрована платником податку на додану вартість).

Аналіз змісту підпункту 91.4.3 пункту 91 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України дає підстави суду дійти висновку, що при визначені граничного обсягу доходу для підтвердження права перебування на спрощеній системі оподаткування враховуються всі календарні місяці 2023 року, протягом яких платник єдиного податку третьої групи не застосовував особливості оподаткування, встановлені підпунктом 9.4 пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України, тобто не був платником єдиного податку зі ставкою 2%.

При цьому, на переконання суду правова норма підпункту 3 пункту 291.4 статті 291 ПК України передбачає при обрахунку обсягу доходу використання календарного року.

Оскільки пропорційний розрахунок ліміту доходів не передбачений нормами ПКУ, тому новостворені ФОП до закінчення року мають повний річний ліміт доходів, встановлений пп.3 п.291.4 ПКУ для платників єдиного податку 3 групи.

Суд наголошує, що відповідно абзацу другого п.п. 3 п. 291.4 ст. 291 ПКУ до платників єдиного податку 3 групи належать ФОП, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року. Ця норма не ставить ФОП в залежність від того, коли він відкрився з початку року, в середині року чи в кінці року. Також в цій нормі не передбачено пропорційного, поденного чи якогось іншого підходу до розрахунку ліміту доходів.

Крім того, підпункт 9-1.4.3. пункту 9-1 підрозділу 8 розділу XX ПК України не відміняє дію п. 291.4 ст. 291 ПК України щодо загальної суми річного граничного обсягу доходу.

Відтак суд вважає неправомірним розрахунок податкового органу при обрахунку граничного обсягу доходу ФОП ОСОБА_1 , виходячи із розрахунку трьох місяців.

Ба більше, податковий орган не врахував навіть ті періоди, коли позивачка використовувала спрощену систему оподаткування, але не застосовувала особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України.

Враховуючи наведене, суд погоджується із позивачем, що розрахунок граничного обсягу доходу на 2023 рік: 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, визначеної на 01 січня 2023 року х 6700 грн = 7818900,00 грн; розрахунок граничного обсягу доходу на 10 місяців до кінця 2023 року: (7818900 грн/12 місяців) х 10 місяців = 6515750, 00 грн. Отже, граничний обсяг доходу для ФОП ОСОБА_1 на 2023 рік становить 6515750, 00 грн.

Оскільки ФОП ОСОБА_1 отримала дохід у розмірі 4 583 587,00 грн., що знаходиться в межах граничного обсягу доходу, нею не було порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування у 2023 році.

Відтак спірне ППР та рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку є протиправними.

Враховуючи встановлені судом обставини та наведені правові норми, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог зустрічного позову та визнання протиправними та скасування ППР від 20.05.2024 №22145/13-01-24-11 та рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку від 20.05.2024 №14512/6/13-01-24-11.

Скасування ППР від 20.05.2024 №22145/13-01-24-11 має наслідком відмову у задоволенні первісного позову про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу до бюджету в розмірі 429150,81 грн.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення зустрічного позову та відмови у задоволенні первісного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 20.05.2024 №22145/13-01-24-11.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області про виключення ОСОБА_1 з реєстру платника єдиного податку від 20.05.2024 №14512/6/13-01-24-11.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 5855 (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 60 коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено 14 серпня 2025 року.

СуддяМорська Галина Михайлівна