Справа № 200/3874/25
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року Справа№200/3874/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ТОВ "Метпром Перспектива" (адреса: 84122, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 6, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (адреса: вул. Фізкультури, 9, Київ, 03150, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Метпром Перспектива" звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Антоновича б. 51) від 20.03.2025 №130304 про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТПРОМ ПЕСПЕКТИВА" (Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 6, ) адміністративно господарського штрафу у розмірі 17000 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що згідно оскаржуваної постанови №130304 від 20.03.2025 року, після розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ "МЕТПРОМ ПЕРСПЕКТИВА", ураховуючи те, що ТОВ "МЕТПРОМ ПЕРСПЕКТИВА" 13.01.2025 о 11.30 у на 28 км+140м а/д Н-31 "Дніпро-Царичанка-Кобеляки Решетилівка", допущено порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" стягнуто з ТОВ "МЕТПРОМ ПЕРСПЕКТИВА" адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн. Таким чином, підставою для прийняття оскаржуваної постанови відповідачем зазначено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР 064504 складений 13.01.2025 року працівниками Державної служби безпеки на транспорті. Втім, 13.01.2025 року такий акт не складався. В матеріалах адміністративної справи наявний акт під №АР 064504, складений 13.02.2025 року. Згідно відомостей з Акту №АР 064504 від 13.02.2025 року, старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області 13.02.2025 о 11.30 год встановлено відсутність заповнення тахокарток водія в період з 16.01.2025 по 12.02.2025 року. Слід зауважити, що даний акт складено за відсутності перевізника (водія перевізника), йому не вручався, поштою не направлявся.

Ознайомившись з постановою, позивач зазначає, що вона є безпідставною та винесеною помилково, в зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідачем подано до суду відзив, в якому спростовує доводи позовної заяви та просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема зазначив, що Відповідно до пункту 3, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом PIACENZA, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який обладнано аналоговим тахографом . У ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що транспортний засіб належить на праві власності Позивачу та використовується у господарській діяльності Позивачем. Означене було установлено на підставі наданої водієм товарно-транспортної накладної № 13-02 від 13.02.2025, у графі « автомобільний перевізник » якої зазначено « (39215678)». На момент проведення перевірки було встановлено: ТОВ «Метпром Перспектива»- відсутність заповнених тахокарт водія ОСОБА_1 з 16.01.2025 по 12.02.2025 включно або бланк підтвердження діяльності. У зв`язку з виявленням вищезазначеного порушення, виконуючи функції покладені на них державою, державними інспекторами було складено акт № АР 064504 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.02.2025. Водій зі змістом акту № АР 064504 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.02.2025 був ознайомлений, від пояснень та підпису відмовився.

Повідомленням № 21359/40/24-25 від 06.03.2025, направленим поштою рекомендованим повідомленням № 689, Позивача було викликано для розгляду справи на 20.03.2025 з 9.00 до 11.00. Вказане повідомлення Відповідачем направлялось на адресу Позивача, вказану у ЄДРЮОФОП та ГФ, яка вказана у позові. Відповідно, до даних трекінгу АТ «Укрпошта» (надаємо), вищевказане повідомлення про розгляд справи було відправлено Позивачу 07.03.2025, тобто Відповідач в повній мірі виконав свій обов`язок щодо належного та своєчасного інформування Позивача про час та місце розгляду справи, оскільки вже 10.03.2025 відправлення прибуло до Відділення.

За результатами розгляду акту № АР 064504 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.02.2025 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 130304 від 20.03.2025 за порушення статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000,00 грн. Згідно з приписами пункту 29 Порядку № 1567, копію постанови № 130304 від 20.03.2025 направлено 21.03.2025 Позивачу, разом із супровідним листом від 20.03.2025 № 26097/40/24-25, яке згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 05.04.2025 повернуто Відправнику (закінчення встановленого терміну зберігання).

Дійсно, при підготовці проекту постанови про застосування адміністративно господарського штрафу № 130304 від 20.03.2025 допущено помилку вказано помилково не той місяць, коли зафіксовано порушення. Однак це не може вплинути на правильне розуміння суті порушення, яке указано у акті № АР 064504 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.02.2025, який є складової справи про порушення автомобільного законодавства. Більш того, зазначаємо, що дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акту робить його неправомірним.

Під час рейдової перевірки 13.02.2025, водієм ОСОБА_1 надано тахокарти за період роботи з 12.02.2025 до 13.02.2025. Означене підтверджується відеозаписом рейдової перевірки від 13.02.23115147MEDIA_ID0466. Варто звернути увагу, що указаним відеозаписом підтверджено допущене правопорушення, а аргументи Позивача є такими, що не різняться з фактами, які зафіксовані на відеозаписі. За доцільне звернутися до правової позиції Верховного Суду у справі № 340/4637/22, викладеної у постанові від 23.11.2023, за змістом якої основну інформацію для притягнення особи до відповідальності несуть саме ті документи, які пред`являються водієм під час перевірки.

Позивач в свою чергу подав до суду відповідь на відзив, доводи якої аналогічні тих, що зазначені в позовній заяві.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, доводи якого аналогічні викладених у відзиві на позов.

Ухвалою суду від 30.05.2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк в 10 (десять) днів з дня вручення їй копії цієї ухвали для надання суду уточненого адміністративного позову, із зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідача.

Станом на 18.06.2025 року недоліки позовної заяви усунені.

Головуючий суддя Христофоров А.Б. з 02.06.2025 року по 06.06.2025 року включно перебував на лікарняному.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.06.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ТОВ "Метпром Перспектива" (адреса: 84122, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 6, ). Види діяльності: Основний: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. Додаткові: 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами, 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів, 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами, 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 38.32 Відновлення відсортованих відходів. Перебуває на обліку як платник податків: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У ДОНЕЦЬКІЙ ОБЛАСТІ, КРАМАТОРСЬКА ДЕРЖАВНА ПОДАТКОВА ІНСПЕКЦІЯ (М.КРАМАТОРСЬК).

Керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі Порядок № 1567), Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (далі Порядок № 422) (нормативно-правові акти в редакціях, що діяли на час виникнення спірних правовідносин), на підставі Щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області та направлення на перевірку № 001541 від 06.02.2025, 13.02.2025 співробітниками Відділу проводилась рейдова перевірка на а/д Н-31, 28 км + 140 м.

Відповідно до пункту 3, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом PIACENZA, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який обладнано аналоговим тахографом. У ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що транспортний засіб належить на праві власності Позивачу та використовується у господарській діяльності Позивачем. Означене було установлено на підставі наданої водієм товарно-транспортної накладної № 13-02 від 13.02.2025, у графі «автомобільний перевізник » якої зазначено « (39215678)».

На момент проведення перевірки було встановлено: ТОВ «Метпром Перспектива» - відсутність заповнених тахокарт водія ОСОБА_1 з 16.01.2025 по 12.02.2025 включно або бланк підтвердження діяльності.

У зв`язку з виявленням вищезазначеного порушення, виконуючи функції покладені на них державою, державними інспекторами було складено акт № АР 064504 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.02.2025.

В акті зазначено, що водій від надання пояснень та підписання акту відмовився.

З наявного в матеріалах справи відеофайлу «5147MEDIA_ID0466.mp4» вбачається, що під час рейдової перевірки посадовій особі 13.02.2025, водієм ОСОБА_1 надано тахокарту. На прохання інспектора, щодо надання тахокарт за попередні періоди у кількості 28 штук, водій повідомив, що він працює на цьому транспортному засобі лише другий день. Під час перевірки тахокарт за інші періоди надано не було. Відеозаписом рейдової перевірки підтверджено факт того, що водій був ознайомлений з правопорушенням, від очікування складання акту, надання письмових пояснень та його підпису відмовився.

Повідомленням № 21359/40/24-25 від 06.03.2025, направленим поштою рекомендованим повідомленням № 689, Позивача було викликано для розгляду справи на 20.03.2025 з 9.00 до 11.00.

Відповідно, до даних трекінгу АТ «Укрпошта» (надаємо), вищевказане повідомлення про розгляд справи було відправлено Позивачу 07.03.2025, 10.03.2025 відправлення прибуло до Відділення, 14.03.2025 «невдала спроба вручення», 24.03.2025 «повернення Відправнику (закінчення встановленого терміну зберігання)».

20.03.2025, в. о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківських областях Державної служби України з безпеки на транспорті Владислав Черсунов склав відносно ТОВ «Метпром Перспектива» постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 130304 у розмірі 17000 грн.

Даною постановою встановлено порушення ТОВ «Метпром Перспектива» статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачено абз.3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Копію постанови № 130304 від 20.03.2025 направлено 21.03.2025 Позивачу, разом із супровідним листом від 20.03.2025 № 26097/40/24-25, яке згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 05.04.2025 повернуто Відправнику (закінчення встановленого терміну зберігання).

Позивач правом на адміністративне оскарження не скористався.

Не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «;Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про транспорт» нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, організації безпеки руху тощо, є обов`язковими для власників транспорту.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт»: з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Перелік документів наведений у статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не є вичерпним.

Нормативно-правовим актом, який визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт, є Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен:

виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;

утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;

забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;

забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;

організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;

забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;

забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

забезпечувати безпеку дорожнього руху;

забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Відповідно до приписів 1.5 Положення № 340 про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 № 340, тахограф це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Пунктом 1.3. Положення № 340 визначено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Відповідно до пунктів 6.1 - 6.3 Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.

Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Пункт 6.4 Положення № 340 встановлює, що графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника.

У разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4).

Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Згідно з пунктом 7.1 Положення № 340 органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 р. № 385 (далі Інструкція № 385). Згідно з визначенням, наведеним в Інструкції № 385 тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Відповідно до пункту 3.3 вищезазначеної Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно з пунктом 3.5 Інструкції № 385 перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.

У відповідності до пункту 3.6. Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Враховуючи, що транспортний засіб позивача обладнаний аналоговим тахографом, позивач зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію тахографу, а водій повинен використовувати, змінювати та заповнювати тахокарти та їх належне зберігання.

Отже, водії повинні зберігати записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення (такими записами є тахокарта за відповідний день). У разі відсутності тахокарти за відповідний день, доказом не здійснення діяльності водія може слугувати лише бланк підтвердження діяльності.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що на момент проведення перевірки виявлена відсутність тахокарти до аналогового тахографа за період з 16.01.2025 по 12.02.2025.

Вказані обставини підтверджуються акт № АР 064504 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.02.2025.

В акті зазначено, що водій від надання пояснень та підписання акту відмовився.

З наявного в матеріалах справи відеофайлу «5147MEDIA_ID0466.mp4» вбачається, що під час рейдової перевірки посадовій особі 13.02.2025, водієм ОСОБА_1 надано тахокарту. На прохання інспектора, щодо надання тахокарт за попередні періоди у кількості 28 штук, водій повідомив, що він працює на цьому транспортному засобі лише другий день. Під час перевірки тахокарт за інші періоди надано не було. Відеозаписом рейдової перевірки підтверджено факт того, що водій був ознайомлений з правопорушенням, від очікування складання акту, надання письмових пояснень та його підпису відмовився.

Таким чином, оскільки необхідних документів, передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", водій посадовим особам Укртрансбезпеки під час проведення перевірки не надав, суд дійшов висновку про те, що позивачем порушено вимоги автомобільного законодавства та при цьому не наведено обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної постанови.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 20.03.2025 року № 130304 є правомірною та скасуванню не підлягає.

Також, позивач зауважує, що його не запрошували на розгляд справи про адміністративне правопорушення, про місце й дату розгляду він не був повідомлений.

З цього приводу, суд зазначає, що Повідомленням № 21359/40/24-25 від 06.03.2025, направленим поштою рекомендованим повідомленням № 689, Позивача було викликано для розгляду справи на 20.03.2025 з 9.00 до 11.00.

Відповідно, до даних трекінгу АТ «Укрпошта» (надаємо), вищевказане повідомлення про розгляд справи було відправлено Позивачу 07.03.2025, 10.03.2025 відправлення прибуло до Відділення, 14.03.2025 «невдала спроба вручення», 24.03.2025 «повернення Відправнику (закінчення встановленого терміну зберігання)».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без його участі.

Додатково суд зазначає, що відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно господарського штрафу.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 01.03.2018 по справі № 820/4810/17, від 11.02.2020 по справі № 820/4624/17.

Відтак суд не приймає тверджень Позивача, щодо не повідомлення його про розгляд справи та позбавлення його права на подання пояснень та зауважень.

Суд зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі не може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Тому суд вважає, що такі процедурні порушення не можуть бути самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови за наявності складу правопорушення.

Суд критично ставиться до посилання позивача на те, що водій надавав перевіряючим тахокарту за період з 12.11.2024 по 12.02.2025 року, оскільки вказані твердження спростовуються наявними в матеріалах справи актом № АР 064504 та відеофайлом «5147MEDIA_ID0466.mp4». Відтак, такі посилання є необґрунтованими та не приймаються судом.

Суд також зазначає, що основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Натомість, нові докази, які подають заінтересовані особи, зокрема до суду, який розглядає відповідний спір, після визначення контролюючим органом належного перевізника та його притягнення до адміністративної відповідальності мають оцінюватися з розумною критикою та із чітким застосуванням критеріїв належності, допустимості, достовірності та достатності таких нових доказів, а також їх взаємозв`язку із документами, які були надані контролюючому органу в момент перевірки.

Тільки такий підхід забезпечить дотримання принципу належного виконання учасниками спірних правовідносин вимог законодавства, яке регулює перевезення пасажирів та вантажів, та реалізацію принципу правової визначеності у спорах щодо встановлення дійсного автомобільного перевізника компетентним органом, який контролює дотримання державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 19.10.2023 року у справі №640/27759/21, від 23.11.2023 року у справі №340/4637/22.

Також судом не приймається до уваги твердження позивача про те, що акт №АР 064504 від 13.02.2025 року складено за відсутності водія, оскільки, як встановлено судом водій відмовився бути присутнім під час складання акту, про, що повідомив посадову особу Укртрансбезпеки, що підтверджується зокрема відеофайлом «5147MEDIA_ID0466.mp4».

Відповідно до пункту 22 Порядку № 1567 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

У зв`язку із чим, посадовою особою Укртрансбезпеки в акті було зазначено, що водій від надання пояснень та підписання акту відмовився.

Також, суд зазначає, що вказана обставина жодним чином не спростовує того факту, що у водія були відсутні тахокарти до аналогового тахографа за період з 16.01.2025 по 12.02.2025.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 20.03.2025 №130304 у сумі 17000,00 грн. є законною та такою, що винесена в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

При цьому щодо решти доводів сторін слід зазначити, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі положень статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76 ,77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ТОВ "Метпром Перспектива" (адреса: 84122, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 6, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (адреса: вул. Фізкультури, 9, Київ, 03150, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 15 серпня 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.Б. Христофоров