Справа № 160/15300/25
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 серпня 2025 рокуСправа №160/15300/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі №160/15300/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення наявності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить:

- відновити конституційні права і свободи людини і громадянина ОСОБА_1 , порушені протиправними діями ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ), шляхом встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень у керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 , яким було видано розпорядження №4/2872/1 від 17.04.2025 року (додатком до якого була повістка №3224213 від 17.04.2025 року).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2025р. вказана позовна заява була залишена без руху.

На виконання вимог ухвали позивач 03.06.2025 надав відповідну заяву та виправив вказані недоліки у встановлений судом строк.

Ухвалою суду від 04.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідно до вимог частини 6 статті 12, частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

10.06.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юркова Е.О. в адміністративній справі №160/15300/25.

Ухвалою суду від 16.06.2025 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юркова Е.О. в адміністративній справі №160/15300/25 визнано необґрунтованою та передано матеріали справи №160/15300/25 для визначення судді в порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для вирішення питання про відвід.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Юркова Е.О. в адміністративній справі №160/15300/25 було відмовлено.

25.06.2025 головуючим у справі суддею Юрковим Е.О. було подано заяву про самовідвід на підставі пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 року заяву про самовідвід судді Юркова Е.О. у справі №160/15300/25 було задоволено, а справу передано для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За відомостями з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2025 року, зазначена вище справа була розподілена судді Кальнику В.В.

Ухвалою від 01.07.2025 року прийнято матеріали справи №160/15300/25 до свого провадження, та, зокрема, витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 положення про ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ).

04.08.2025 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення доказів у справі №160/15300/25.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення доказів заявник посилається на те, що 30 липня 2025 року позивач звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами зазначеної справи. У процесі ознайомлення з матеріалами адміністративної справи №160/15300/25 позивачу стало очевидним, що на момент ознайомлення є невиконаною відповідачем ухвала судді Кальника В.В., від 01 липня 2025 року, постановлена за результатами розгляду клопотання про витребування у ІНФОРМАЦІЯ_1 положення про ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ). Зауважив, що, відповідно до відомостей Довідки про доставку електронного листа, ухвалу судді Кальника В.В. від 01 липня 2025 року доставлено до електронного кабінету 02.07.2025 о 23:30, але в матеріалах справи й досі відсутні будь-які письмові підтвердження виконання відповідачем ухвали суду шляхом надання відповідних документів.

Ухвалою від 12.08.2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звернення до правоохоронних органів щодо факту невиконання ухвали від 01.07.2025 року відмовлено.

Ухвалою від 13.08.2025 року призначено заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до розгляду у судовому засіданні на 18 серпня 2025 року о 09:50 год.

14.08.2025 року до суду від позивача надійшла заява про відвід судді Кальника В.В.

Ухвалою від 14.08.2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі № 160/15300/25 визнано необґрунтованою та передано матеріали справи № 160/15300/25 для визначення судді в порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для вирішення питання про відвід.

Ухвалою від 15.08.2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кальника В.В. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення наявності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень відмовлено.

18.08.2025 року адміністративну справу №160/15300/25 передано судді Кальнику В.В. для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Позивач та представник відповідача у судове засідання, призначене на 09:50 год. 18.08.2025 року не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

18.08.2025 року до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що заява позивача про забезпечення доказів є передчасною та безпідставною. 11.08.2025 відповідач надіслав до суду заяву на виконання ухвали, вказавши, що Положення про територіальні центри комплектування є службовою інформацією з грифом "Для службового користування". Відповідач надав суду витяги з цього Положення та інші документи, які не мають обмеження доступу, що були долучені до матеріалів справи.

Також, 18.08.2025 року до суду від відповідача надійшла заява, в якій він просить провести судове засідання, яке призначене на 09:50 год. 18.08.2025 року, без участі представника відповідача.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення доказів у справі №160/15300/25, суд приходить до висновку, що підстави для забезпечення доказів відсутні з огляду на наступне.

Порядок забезпечення доказів в адміністративному процесі регулюється приписами статей 114-117 КАС України.

Так, відповідно до статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Статтею 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Отже, інститут забезпечення доказів в адміністративному судочинстві спрямований на забезпечення здійснення процесу доказування шляхом збирання і закріплення доказів, якщо існують обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Згідно з пунктами 4, 5 частини першої статті 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

У контексті вищевикладеного заява про забезпечення доказів повинна містити виклад обставин, які свідчать про небезпеку втрати доказів або неможливість чи ускладнення подання доказів у майбутньому.

Саме це відрізняє заяву про забезпечення доказів від звичайного клопотання про витребування доказів.

Аналізуючи наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Таким чином, забезпечення доказів доцільне та можливе лише за умови існування обставин, які б свідчили про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

У заяві ОСОБА_1 в обґрунтування необхідності забезпечення доказів посилається на те, що витребувані документи є необхідними для розгляду справи № 160/15300/24. Під час ознайомлення з матеріалами справи №160/15300/25 позивач виявив, що відповідач не виконав ухвалу суду від 01 липня 2025 року про надання Положення про ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд зазначає, що вказані заявником обставини не є підставами, визначеними частиною першою статті 114 КАС України, за наявності яких вживаються заходи із забезпечення доказів.

Так, заявник не надав доказів неможливості або ж ускладнення витребування таких доказів судом, а також не навів обставин, що свідчать про небезпеку втрати таких доказів або про неможливість чи ускладнення подання доказів відповідачем у майбутньому.

У свою чергу, суд не встановив такої умови для забезпечення доказів, як ризик втрати доказів, які просить витребувати заявник.

Відтак суд вважає, що вказана заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 114, 115, 243, 248, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі №160/15300/25 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник