Справа № 420/8646/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8646/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 серпня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каравана Р.В., розглянувши в письмовому провадженні матеріали справи за адміністративним ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24.03.2025 через систему «Електронний суд» звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці Державної митної служби України(зареєстроване канцелярією 25.03.2025), у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці Державної митної служби України від 23.09.2024 №131-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення у відношенні ОСОБА_1 ».

поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста «Придунайський» Одеської митниці Державної митної служби України.

стягнути з Одеської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.09.2024 по день фактичного поновлення на роботі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліку - 10 днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду: обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

07.04.2025 засобами «Електронний суд» позивачем, з метою усунення недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі суду від 28.03.2025, до Одеського окружного адміністративного суду подано заяву про усунення недоліків, у якій представник позивача просить визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду. У заяві зазначає, що наказ Одеської митниці Державної митної служби України «Про застосування дисциплінарного стягнення у відношенні ОСОБА_1 » та, відповідно його звільнення, було прийнято 23.09.2024 року. У межах статті 77 ЗУ «Про державну службу» копія наказу про накладення на нього дисциплінарного стягнення особисто не вручалася. ОСОБА_1 перебував у слідчому ізоляторі, звідки був звільнений лише 24.01.2025 року. На адвокатський запит Одеською митницею 20.02.2025 року було надано копії наказу про звільнення та копію листа-повідомлення, яке було надіслано ОСОБА_1 24.09.2024 року, проте ним не отриманого через перебування у слідчому ізоляторі. Позовна заява про визнання протиправним та скасування наказу Одеської митниці Державної митної служби України від 23.09.2024 №131-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення у відношенні ОСОБА_1 », поновлення на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста «Придунайський» Одеської митниці Державної митної служби України була надана до суду 24.03.2025 року. Вважає, що якщо виходити з вимог частини 1 статті 120 КАС України, тридцятиденний строк при розрахунку з 21.02.2025 року спливає 22.03.2025 року. 22.03.2025 року є вихідним днем. З урахуванням вимог частини 6 статі 122 КАС України, 30 денний строк спливає 24.03.2025 року. Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 була надана 24.03.2025 року, відповідно, строк звернення до адміністративного суду не був пропущений, якщо виходити з дати отримання копії наказу від 23.09.2024 року. Якщо виходити з дати прийняття наказу, передбачається, що пропущення строку на звернення до адміністративного суду відбулося з поважних причин, а саме через необізнаність ОСОБА_1 про наявність вказаного наказу та неможливість отримання його через обмеження волі та перебування у слідчому ізоляторі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві, оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

05.06.2025 постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року про повернення позовної заяви скасовано, та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

23.06.2025 на адресу Одеського окружного адміністративного суду надійшла справа №420/8646/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 26.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Витребувано у Одеської митниці всі наявні докази надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку супровідного листа № 7.10-1/12-01/10/16946 від 24.09.2024 та засвідченої копії наказу Одеської митниці від 23.09.2024 №131-дс (реєстри поштових відправлень, копії повідомлення про вручення, протоколи та інші документи), інформацію щодо дати здійснення повного розрахунку з ОСОБА_1 при його звільненні разом з доказами його здійснення (за наявності), а також довідку про суму середньоденного грошового забезпечення ОСОБА_1 та середнє грошове забезпечення, обчислене виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

На виконання ухвали суду від 26.06.2025 року Одеською митницею в якості доказів надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку супровідного листа № 7.10-1/12-01/10/16946 від 24.09.2024 та засвідченої копії наказу Одеської митниці від 23.09.2024 №131-дс надано скріншот з програмного комплексу АСКОД Державної митної служби України з якого вбачається, що 24.09.2024 ОСОБА_2 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 було відправлено електронний лист.

Ухвалою суду від 22.07.2025 витребувано у Одеської митниці інформацію та підтверджуючі документи щодо змісту електронного листа та вкладень до нього, які були надіслані 24.09.2024 ОСОБА_2 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1

05.08.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява, яка зареєстрована канцелярією суду 06.08.2025, в якій зазначено, що лист направлено через функціональний модуль «Електронна пошта» в СЕД АСКОД, який призначений для передачі файлів та реєстраційних карток за допомогою механізму електронної пошти, тобто направляються всі файли, які містяться в реєстраційній картці.

08.08.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, до якого долучено докази направлення на електронну адресу ОСОБА_1 супровідний лист «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, припинення державної служби та звільнення з Одеської митниці» з додатком (наказом від 23.09.2024 року №131-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення у відношені ОСОБА_1 ») від 24.09.2024 року, які були зареєстровані в СЕД АСКОД під реєстраційною карткою за № 7.10-1/12-01/10/16946.

За наслідками дослідження матеріалів справи судом було встановлено факт пропуску позивачем строків звернення до суду без поважних причин.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, згідно із частиною третьою якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача щодо поважності причин пропуску строку про те, що позовна заява ОСОБА_1 була надана 24.03.2025 року, відповідно, строк звернення до адміністративного суду не був пропущений, якщо виходити з дати отримання копії оскаржуваного наказу 20.02.2025 року.

Суд зауважує, що в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази, які свідчать, що про існування оскаржуваного наказу позивач мав реальну змогу дізнатися 24.01.2025, а саме після звільнення з Державної установи «Одеський слідчий ізолятор», після внесення застави.

Відповідно до приписів ст. 9-1 Закону України «Про державну службу» доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Державний службовець при вступі чи проходженні державної служби зобов`язаний повідомити службу управління персоналом про його засоби електронної пошти чи інші засоби телекомунікаційного зв`язку з ним з метою їх використання для доведення до відома державного службовця інформації або документів.

Інформація або документи, надіслані поштою, в тому числі електронною, чи шляхом передачі з використанням інших засобів зв`язку вважаються такими, що доведені до відома державного службовця на п`ятий календарний день з моменту їх відправлення.

В матеріалах справи містяться докази того, що 24.09.2024 на електронну пошту ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зазначена як його контактна електронна пошта у заяві про усунення недоліків від 07.04.2025, та на адресу його реєстрації відповідачем були надіслані супровідний лист № 7.10-1/12-01/10/16946 від 24.09.2024 та засвідчена копія наказу Одеської митниці від 23.09.2024 №131-дс.

З долученого до матеріалів справи звіту «message_tracking_details» вбачається, що на адресу 24.09.2024 року відповідачем було відправлено « 16946_додаток.pdf, 16946.pdf, 16946.pdf.p7s», що як свідчать скріншоти з СЕД АСКОД є сканованими копіями супровідного листа № 7.10-1/12-01/10/16946 від 24.09.2024 та засвідченої копії наказу Одеської митниці від 23.09.2024 №131-дс. Зі звіту «message_tracking_details» також вбачається, що відповідний електронний лист відповідача було доставлено на адресу позивача 24.09.2024 о 10:08:45.

Окрім того, до матеріалів справи відповідачем надано копію платіжної інструкції №2091 від 24.09.2024 року, відповідно до якої 25.09.2024 банком було проведено платіж з призначенням платежу: « 3506010; 2111; Перерах. на картки ост. розрах при звільн 09.2024; дог. 33-328351 24.06.2021 реєстр № 331 від 24.09.2024».

Вказані обставини у своїй сукупності свідчать, що позивач 24.01.2025 відповідно до положень статті 122 КАС України повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У той же час, на переконання суду, надісланий на адресу відповідача адвокатський запит вих.№ 17/02.16 від 17.02.2025 року, який долучений до апеляційної скарги направлений виключно на штучне створення передумов для продовження процесуального строку звернення до суду з позовною заявою щодо оскарження наказу Одеської митниці від 23.09.2024 №131-дс, про який позивач мав реальну можливість дізнатися 24.01.2025.

При цьому, необхідно зауважити, що з відповідним адвокатським запитом представник позивача звернулась до відповідача лише 17.02.2025, що не можна вважати зверненням без зволікань та протягом розумного строку, оскільки позивача було звільнено з під варти 24.01.2025, а адвокат представляв інтереси позивач з 29.07.2024, про що свідчить відповідний ордер про надання правничої допомоги, який було долучено до запиту від 17.02.2025.

Відповідно до частини 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, позивач мав реальну можливість ознайомитись з оскаржуваним наказом 24.01.2025, а тому процесуальний строк на його оскарження розпочав свій перебіг з 25.01.2025.

Згідно з частиною 3 статті 120 КАС України строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку.

За таких умов, місячний строк для оскарження наказу Одеської митниці від 23.09.2024 №131-дс сплив 25.02.2025, а тому позивачем було пропущено строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

З вказаним позовом позивач звернувся до суду 24.03.2025 року, тобто з порушенням визначеного КАС України місячного строку.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Ані зі змісту позовної заяви, ані зі змісту заяви про поновлення строку для звернення до адміністративного суду, не встановлено судом, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений кодексом строк.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Вказані висновки суду відповідають позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 20 липня 2022 року у справі № 460/567/21.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позивачем без поважних причин було допущено строк звернення до суду з вказаним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з частиною 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною 13 статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про необхідні залишення позовної заяви без руху та надати позивачу строк для подачі обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись статтями 121, 123, 171, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк - 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки у визначений строк.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде залишена судом без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Роман КАРАВАН