Справа № 320/35705/23
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року справа №320/35705/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільна компанія «Інтер Авто-Трейдинг» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільна компанія «Інтер Авто-Трейдинг» з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення від 20.06.2023 №2.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваного рішення.

Відповідачем до суду подано відзив, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

На підставі ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі направлення №7550/26-15-07-02-04 від 16.05.2023, наказу №2188-п від 12.05.2023, відповідно до п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України проведено перевірку ТОВ «Автомобільна компанія «Інтер Авто-Трейдинг», за результатами якої 29.05.2023 складено акт №39794/26-15-07-02-04-03/41195771 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні операцій за зовнішньоекономічним контактом від 03.03.2021 №03/03/2021-UA у зв`язку з повідомленням ДПС України від 09.06.2022 №4849/7/99/00-07-05-02-07 (вх. Головного управління ДПС у м. Києві від 09.06.2022 №2042/8) (далі по тексту Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» в частині: несвоєчасного повернення валютних коштів на суму 13000,00 дол. США (екв. 38 313,7грн.) за імпортним контрактом від 03.03.2021 №03/03/2021-UA укладеним з нерезидентом СП ТОВ «Самаркандський Автомобільний Завод» (м. Самарканд, Узбекистан) та ненадходження товару на суму 76000,00 дол. США (еквів. 2 223 372,40грн.) за імпортним контрактом від 03.03.2021 №03/03/2021-UA укладеним з нерезидентом СП ТОВ «Самаркандський Автомобільний Завод» (м. Самарканд, Узбекистан).

На підставі встановленого порушення відповідачем 20.06.2023 прийнято податкове повідомлення рішення №2, яким до позивача застосовано штрафну санкцію за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 2 371 782,50грн.

В порядку адміністративного оскарження податкове повідомлення рішення залишено без змін.

Позивач, вважаючи оскаржуване рішення відповідача протиправним, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Згідно змісту ст. 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 ст. 41 цього Кодексу, мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до змісту п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

За нормами п. п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про валюту і валютні операції» № 2473, Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 та Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» НБУ має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів та встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно з нормами ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі встановлення НБУ граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше, встановленого НБУ граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Згідно з п. 21 Розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ № 5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом НБУ, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Згідно з ч. 8 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону, є НБУ та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

За змістом ч. 2 та 7 ст. 11 Закону України «Про валюту і валютні операції» валютний нагляд здійснюється агентами валютного нагляду з метою встановлення відповідності здійснюваних валютних операцій валютному законодавству з урахуванням ризик-орієнтованого підходу. Банки як уповноважені установи - агенти валютного нагляду під час проведення ними валютних операцій здійснюють безпосередній нагляд за виконанням вимог валютного законодавства резидентами (крім інших уповноважених установ) та нерезидентами, що здійснюють валютні операції через ці уповноважені установи.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені НБУ, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі, якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Судом встановлено, що ТОВ «Автомобільна компанія «Інтер Авто-Трейдинг» на підставі контракту від 03.03.2021 №03/03/2021-UA, укладеному із СП ТОВ «Самаркандський Автомобільний Завод» (м. Самарканд, Узбекистан), імпортувало міські автобуси SAZ LE60 (E-5) NSALE 60006М8000575. На виконання умов контракту позивач перерахував валютні кошти на загальну суму 114 000,00 дол. США (еквів. 3 155 839,2 грн.). Граничний строк надходження товару/повернення валютних коштів - 18.03.2022 року.

Згідно з митними деклараціями товар в кількості 5 міських автобусів було поставлено на митний склад України («Північна митниця», згідно графи 29 митних декларацій) та оформлено митні декларації типу «ІМ 74».

Відповідно до вимог підпункту 3 пункту 9 розділу 111 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 07.02.2019 № 7 (далі - Інструкція № 7), декларації типу ІМ -74 (Митний склад) відсутні в переліку типів митних декларацій, що використовуються банками для завершення валютного контролю по здійсненню зовнішньоекономічної діяльності з імпорту товарів.

В ході перевірки відповідачем встановлено, що ТОВ «Автомобільна компанія «Інтер Авто-Трейдинг» згідно додаткової угоди № 3 до контракту №03/03/2021-UA від 01.12.2021 (надалі - додаткова угода), укладеної з нерезидентом СП ТОВ «Самаркандський Автомобільний Завод» (м. Самарканд, Узбекистан), здійснило повернення нерезиденту - постачальнику міських автобусів SAZ LE60 в кількості 4 шт. в строк до 20.12.2021 року. Вартість послуг з повернення була зарахована з авансового платежу, здійсненого ТОВ «Автомобільна компанія «Інтер Авто-Трейдинг» згідно виписки банку від 19.03.2021 у розмірі 114 000,00 дол. США.

Отже, для завершення взаєморозрахунків по імпортному контракту від 03.03.2021 №03/03/2021-UA позивач отримав від нерезидента СП ТОВ «Самаркандський Автомобільний Завод» (м. Самарканд, Узбекистан):

1) послуги з повернення міських автобусів в кількості 4 шт., згідно акту виконаних робіт від 17.12.2021 на суму - 25000,0 дол. США. (в підтвердження наданих послуг надано СМR № 002054, № 000358, № 45101);

2) валютні кошти, згідно виписки банку від 06.04.2022 року на суму 13000,0 дол. США (екв. 38 313,7 грн.), що повернуті нерезидентом на валютний рахунок позивача по договору 03.03.2021 №03/03/2021-UA з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 19 календарних днів (19.03.2022 - 06.04.2022).

Станом на 22.05.2023 міський автобус SAZ LE60 в кількості - 1шт. (митна декларація №685750 від 12.04.2021) на суму 76000 дол. США (екв. 2 121 114,4 грн.) на митну територію України не надійшов, термін прострочення склав 411 календарних днів (з 07.04.2022 по 22.05.2023).

Таким чином, контролюючим органом встановлено, що за вказаним контрактом позивачем встановлено порушення ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», а саме: несвоєчасне повернення валютних коштів на суму 13000 дол. США та ненадходження товару на суму 76000 дол. США.

Позивач стверджує, що запровадження 24 лютого 2022 року воєнного стану на всій території України через збройну агресію рф вплинуло на діяльність українських суб`єктів господарювання, у тому числі і на діяльність підприємства позивача.

На офіційному сайті Торгово-Промислова Палата 28.02.2022 розмістила листа №2024/2.0-7.1, яким визнала військову агресію рф про України форс-мажорними обставинами з 24 лютого 2022 року.

Торгово Промислова Палата України 31.05.2023 видано ТОВ «Автомобільна компанія «Інтер Авто-Трейдинг» Сертифікат №3100-23-2617 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчено форс-мажорні обставини військової агресії рф проти України, що стало підставою введення воєнного стану; закінчення строку дії Сертифікату про проходження товару, форма СТ-1 №UZUA11003636 від 02.04.2021, виданого в Республіці Узбекистан, відповідно до договору від 03.03.2021 №03/03/2021-UA, що унеможливило проведення митної процедури щодо завершення митного режиму імпорту та випуску автотранспортного засобу (автобус SAZ LE60 (E-5) NSALE 60006М8000575, двигун: НОМЕР_1 ) для вільного обігу на митній території України, які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 20.03.2022 тривають на 31.05.2023.

Представником позивача до матеріалів справи додано копії наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.02.2022 №67 (по стройовій частині), відповідно до якого директора ТОВ «Автомобільна компанія «Інтер Авто-Трейдинг» ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 28.02.2022 №65 на посаду командира 2 взводу охорони 2 роти охорони і батальйону охорони, ВОС-0210003, приступив з 28.02.2022 до виконання службових обов`язків за посадою.

Також в матеріалах справи наявна копія наказу генерального директора ТОВ «Автомобільна компанія «Інтер Авто-Трейдинг» ОСОБА_1 від 28.02.2022 №23-к у зв`язку з мобілізацією 28.02.2022 генерального директора підприємства на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 внаслідок військової агресії рф проти України, у зв`язку з об`єктивною неможливістю виконувати функції генерального директора, з єдиним правом підпису, товариство припинило свою діяльність на невизначений термін.

Наказом від 09.11.2022 №24-к генерального директора ТОВ «Автомобільна компанія «Інтер Авто-Трейдинг» ОСОБА_1 товариство відновило свою діяльність.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія листа ТОВ «Автомобільна компанія «Інтер Авто-Трейдинг» від 16.05.2023 №99-2/05 до СП ТОВ «Самаркандський Автомобільний Завод» (м. Самарканд, Узбекистан), відповідно до якого позивач повідомляє, що 03.04.2022 закінчився строк дії сертифікату про походження товару, форма СТ-1 №UZUA11003636 від 02.04.2021, виданого в Республіці Узбекистан та просить отримати новий сертифікат на обмін раніше отриманого.

Листом від 30.05.2023 №40-1537 СП ТОВ «Самаркандський Автомобільний Завод» (м. Самарканд, Узбекистан) повідомило позивача, що ними направлено запит до компетентних органів для отримання нового сертифікату про походження товару в обмін на сертифікат про проходження товару, форма СТ-1 №UZUA11003636 від 02.04.2021. СП ТОВ «Самаркандський Автомобільний Завод» вживає максимум зусиль для швидкого отримання та його заміни, який відразу буде направлений на адресу ТОВ «Автомобільна компанія «Інтер Авто-Трейдинг» після його отримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Митного кодексу України у разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару заявляється (декларується) митному органу в обов`язковому порядку лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в митного органу є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Кабінетом Міністрів України 30.12.2015 прийнято постанову № 1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації», згідно Переліку товарів, заборонених до ввезення на митну територію України, що походять з Російської Федерації є товари з кодом 8702 Моторні транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, включаючи водія.

Імпортований Товариством автобус за зовнішньоекономічним контрактом від 03.03.2021 № 03/03/2021-UА згідно імпортної декларації № UА100410/2021/685750 має код 8702.

Позивач стверджує, що для завершення імпортної операції поставку товару на суму 76000,00 дол. США до митного органу обов`язково слід надавати інформацію про країну походження товару, щоб довести, що даний товар з кодом 8702 не походить з країни-агресора.

Порядок встановлення країни походження товару регулюється Методичними рекомендаціями щодо перевірки правильності визначення країни походження товарів, що ввозяться на митну територію України на умовах угод про вільну торгівлю, затвердженими наказом Державної митної служби України № 472 від 25.06.2004.

Згідно розділу пунктів 1.1., 1.2., Методичних рекомендацій ці Методичні рекомендації використовуються при визначенні країни походження товарів, що ввозяться на митну територію України на умовах угод про вільну торгівлю, укладених Україною з такими країнами СНД: Республіка Азербайджан (031 518), Республіка Білорусь, Республіка Грузія (268 600), Республіка Вірменія (051 001), Республіка Казахстан (398 008 ), Киргизька Республіка (417 003), Республіка Молдова (498 029), російська федерація (643 009), Республіка Таджикистан, Туркменістан (795 523), Республіка Узбекистан (860 003) (далі - країни СНД).

Дія цих Методичних рекомендацій поширюється на сертифікати про походження товару форми СТ-1 ( 997 484 ), застосування яких передбачено Правилами визначення країни походження товарів ( 997 484 ), затвердженими Рішенням Ради глав урядів Співдружності Незалежних Держав від 30.11.00 (далі - Правила).

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2., 2.6. розділу 2 Методичних рекомендацій Сертифікат про походження товару форми СТ-1 ( 997 484 ) (далі - сертифікат) є документом, який подається митним органам для підтвердження походження товару в конкретній країні СНД відповідно до вимог, передбачених Правилами ( 997 484 ).

Сертифікат ( 997 484 ) оформлюється, засвідчується і видається уповноваженим органом країни СНД (далі - уповноважений орган) з дотриманням вимог Правил ( 997 484 ) і згідно з інструкцією щодо оформлення і видачі сертифікатів, яка розробляється і затверджується уповноваженим органом.

Оригінал сертифіката ( 997 484 ) подається разом з вантажною митною декларацією й іншими документами, необхідними для здійснення митного оформлення.

Згідно пунктів 4.8., 4.10 розділу 4 Методичних рекомендацій Товар не вважається таким, що походить з цієї країни, доки не будуть представлені документи і/чи відомості, що підтверджують його походження.

Товари, походження яких не встановлене, чи походження яких встановлене, але при цьому щодо них не може бути застосований режим вільної торгівлі через відсутність необхідних для цих цілей документів, пропускаються в країну ввезення відповідно до вимог тарифного і нетарифного регулювання країни імпортера.

Строк дії сертифіката ( 997 484 ) складає 12 місяців з дня його видачі.

Тобто, строк дії Сертифікату СТ-1 від 02.04.2021 завершився 02.04.2022 року в умовах дії воєнного стану і згідно Сертифікату ТППУ це є ще однією форс-мажорною обставиною, яка унеможливила вчасно виконати зовнішньоекономічний контракт від 03.03.2021 №03/03/2021-UА.

Тобто, засвідчені Сертифікатом №3100-23-2617 форс-мажорні обставини призвели до того, що їх наслідком стала неможливість закінчення процедури розмитнення, адже єдина уповноважена від імені Товариства особа з не залежних від неї причин не змогла розмитнити товар мобілізація до лав ЗСУ, а внаслідок закінчення дії Сертифікату СТ-1 таке розмитнення стало неможливим взагалі.

Статтею 112 Податкового кодексу України передбачено, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Пункт 112.8 статті 112 Податкового кодексу України визначає обставини, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 21 липня 2021 року у справі №912/3323/20, надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести.

Суд зазначає, що, укладаючи контракт від 03.03.2021 № 03/03/2021-UА, суб`єкти господарювання не могли передбачити такі форс мажорні обставини як військова агресія рф проти України.

При цьому, усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

З огляду на викладене події, які відбулись з вини третіх осіб та які призвели до порушення граничних строків проведення розрахунків, на переконання суду, виключають юридичну відповідальність ТОВ «Автомобільна компанія «Інтер Авто-Трейдинг» за ст. 112 ПК України.

Такий підхід відповідає принципу індивідуальної податкової відповідальності, який неодноразово наголошувався Верховним Судом та Європейським судом з прав людини. Вищенаведений висновок Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово підтвердив у рішеннях по справах «Булвес АД проти Болгарії», «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії», «Сєрков проти України», «Інтерсплав проти України`та ін.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для застосування до спірних правовідносин частини шостої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та звільнення позивача від відповідальності за порушення граничних строків розрахунків по зовнішньоекономічним операціям, у зв`язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Контролюючим органом не надано доказів на підтвердження того, що позивачем було порушено податкове законодавство, а також не доведено інших обставин, які могли б свідчити про порушення позивачем законодавства України.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 26840,00грн. (платіжна інструкція №2790 від 05.10.2023).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві підлягає судовий збір у розмірі 26840,00грн.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 20.06.2023 №2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільна компанія «Інтер Авто-Трейдинг» сплачений судовий збір у розмірі 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.