Справа № 200/8399/24
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 серпня 2025 року

м. Київ

справа №200/8399/24

адміністративне провадження № К/990/32735/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Білак М.В., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі №200/8399/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про:

- визнання протиправними дій щодо ненарахування та виплати суддівської винагороди у розмірі посадового окладу, без урахування доплат за вислугу років у розмірі 30 відсотків посадового окладу (щомісячно), у відповідності до наказу голови суду №16-к від 19 жовтня 2023 року та без урахування доплат за науковий ступінь у розмірі 15 відсотків посадового окладу (щомісячного), у відповідності до наказу голови суду №8-к від 02 вересня 2024 року;

- зобов`язання провести нарахування та виплату суддівської винагороди з 01 листопада 2024 року, з врахуванням доплат за вислугу у розмірі 30 відсотків посадового окладу (щомісячно), у відповідності до наказу голови Селидівського міського суду Донецької області №16-к від 19 жовтня 2023 року та з врахуванням доплат за науковий ступінь у розмірі 15 відсотків посадового окладу (щомісячного), відповідно до наказу голови Селидівського міського суду Донецької області №8-к від 02 вересня 2024 року;

- визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання та неврахування при нарахуванні та виплаті суддівської винагороди наказів голови Селидівського міського суду Донецької області №16-к від 19 жовтня 2023 року, №8-к від 02 вересня 2024 року;

- зобов`язання ТУ ДСА України в Донецькій області виконувати зазначені накази, шляхом нарахування та виплати суддівської винагороди з 01 листопада 2024 року, з врахуванням доплати за вислугу років у розмірі 30 відсотків посадового окладу і доплати за науковий ступінь у розмірі 15 відсотків посадового окладу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2025 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Територіального управління ДСА України в Донецькій області щодо нездійснення з 01 листопада 2024 року нарахування та виплати суддівської винагороди судді Селидівського міського суду Донецької області ОСОБА_1 у розмірі посадового окладу з урахуванням доплати за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу (щомісячно) відповідно до наказу голови Селидівського міського суду Донецької області від №16-к від 19 жовтня 2023 року та доплати за науковий ступінь у розмірі 15 відсотків посадового окладу (щомісячного) у відповідності до наказу голови Селидівського міського суду Донецької області №8-к від 02 вересня 2024 року.

Зобов`язано Територіального управління ДСА України в Донецькій області провести з 01 листопада 2024 року нарахування та виплату суддівської винагороди судді Селидівського міського суду Донецької області ОСОБА_1 з урахуванням доплати за вислугу у розмірі 30 відсотків посадового окладу (щомісячно) у відповідності до наказу голови Селидівського міського суду Донецької області №16-к від 19 жовтня 2023 року та з врахуванням доплати за науковий ступінь у розмірі 15 відсотків посадового окладу (щомісячного) відповідно до наказу голови Селидівського міського суду Донецької області №8-к від 02 вересня 2024 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

01 серпня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі №200/8399/24. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року справу №200/8399/24 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, враховуючи, що ця справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає про наявність виключної обставини, наведеної у підпункті «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та вказує, що ця касаційна скарга має виняткове значення для нього, адже ухвалене судом рішення може мати наслідком безпідставну подальшу витрату коштів державного бюджету у значному розмірі, які з огляду на діючі обмеження щодо повороту виконання судових рішень при виплаті заробітної плати не підлягатимуть поверненню.

Стосовно «виняткового значення» справи для учасника справи, то в даному випадку оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак виняткового значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору. Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа має виняткове значення для скаржника, зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципів верховенства права та правової визначеності, рівності перед законом і судом з метою гарантування розумної передбачуваності судового рішення.

Посилання скаржника про те, що справа має виняткове значення для нього, не обґрунтоване обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів.

У касаційній скарзі не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості, а також не виділено вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.

Суд наголошує, що визначені підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

При цьому, посилання скаржника на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини десятої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині виплати доплат до посадового окладу судді, який не здійснює правосуддя у зв`язку із закінченням строку, на який його призначено, Суд вважає необґрунтованими, оскільки указана норма Закону (частина десята статті 135 Закону №1402-VIII) вже аналізувалася Верховний Судом і правовий висновок щодо її правозастосування викладений у постановах від 13 жовтня 2021 року у справі №120/1655/21-а та від 29 червня 2023 року у справі №120/4286/21-а та відповідно до змісту указаного висновку Верховного Суду «…суддя, який не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, має право на отримання доплат до посадового окладу з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України від 04.12018 №11-р/2018…».

Отже, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення прийняті у справі, яка розглянута за правилами спрощеного провадження, а аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин справи, то у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі №200/8399/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: М.В. Білак

С.А. Уханенко