Справа № 160/12648/24
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (відповідач-2), в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно зі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту його звернення із заявою про це 25 квітня 2024 року.
03.06.2024 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на позовну заяву в якому відповідач-2 пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення про відмову в переведенні позивача з одного виду пенсії на інший винесено правомірно, оскільки порушене позивачем питання стосується призначення одного й того ж самого виду пенсії пенсії за віком, що й була призначена позивачеві у 2022 році, а тому такий самий вид пенсії не може бути повторно призначений на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, пенсія за віком на пільгових умовах є різновидом пенсії за віком та стосується лише зменшення загального пенсійного віку. За таких обставин, відповідач вважає, що він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, а тому пред`явлені позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.
11.06.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2, в якій представник зазначив, що спір між сторонами виник не з приводу переводу на інший вид пенсії, а з приводу перерахунку пенсії за віком на інших умовах, з пільгової пенсії в порядку ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №2 на пенсію за віком на загальних умовах, оскільки ОСОБА_1 досяг пенсійного віку. При цьому позивач не просить перевести його на інший вид пенсії, а просить призначити йому пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи, що позивач не користувався раніше жодним з видів загальної пенсії, право на пенсію за віком у нього виникло вперше. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
25.06.2024 року до суду надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на позовну заяву, в якому відповідач-1 пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не розглядало заяву позивача про переведення з одного виду пенсії на інший по суті та не приймало рішення про відмову. Крім цього, відповідач-1 зазначав, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №160/8125/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було зобов`язане зарахувати ОСОБА_1 до стажу за Списком № 2 періоди роботи з 31.10.1991 по 27.11.2001 та з 28.11.2001 по 04.04.2003 , а також повторно розглянути заяву позивача від 15.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, яка надана судом у рішенні по даній справі. На виконання цього рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та з 15.02.2022р. призначило йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. Оскільки ОСОБА_1 на час призначення пенсії (15.02.2022) досяг повних 58 років та мав достатній пільговий стаж за Списком № 2 (16 років 07 місяців 03 дні) йому була призначена саме пенсія за віком на пільгових умовах до досягнення пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону №1058. Отже, норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі якого позивачу була призначена пенсія, не передбачають окремого виду пенсії, як то пільгова пенсія, отже, пенсія за віком на пільгових умовах - це один і той самий вид пенсії, з різницею в призначенні пенсії в залежності від досягнення певного віку. З огляду на те, що ОСОБА_1 в 2022 році скористався правом на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 Закону № 1058, підстави для повторного призначення йому пенсії за віком за тим же законом відсутні. За таких обставин, відповідач-1 вважає, що Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, а тому пред`явлені позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 15.02.2022р. отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, призначену на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2022р. у справі №160/8125/22 за нормами Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, з протоколу про призначення пенсії судом встановлено, що з 15.02.2022р. позивачеві призначено пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» п. 2 ч. 1 Прикінцеві положення та п. «б» ст.13 Закону № 1788.
25.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою (копія якої надана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області в додатку до відзиву) про перерахунок пенсії, в якій зазначено, що він просить здійснити перехід на інший вид пенсії за віком, ст.26 Закону №1058 та раніше йому вже була призначена пенсія за віком, ст. 114, ч.2 п.2 цього Закону.
Заява позивача за принципом екстериторіальності розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.№33 від 01.05.2024р. ОСОБА_1 відмовлено в переході на інший вид пенсії з посиланням на те, що позивач вже отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2. Оскільки позивачеві вже призначена пенсія за віком, то підстави для повторного призначення такої пенсії відсутні.

Позивач, вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у переведенні позивача на інший вид пенсії та призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 01.01.1992 постановою Верховної Ради України від 06.12.1991 №1931-XII введено в дію Закон №1788-XII в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01.04.1992 - в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, для працівників, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон №1058-IV, який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Отже, з 01.01.2004 Закон №1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України ( 36-2003-п ), та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» ( 1788-12 ).

Положеннями частини 1 статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Порядок переведення з одного виду пенсії на інший регламентовано статтею 45 Закону №1058-IV, частиною 3 якої визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

На думку позивача, при зверненні із заявою до органів Пенсійного фонду України після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, він набув право на призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV, оскільки за таким призначенням він звернувся вперше.

Суд зазначає, що статтею 13 Закону № 1788-ХІІ для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови для призначення пенсії за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку. Пенсія за віком на пільгових умовах призначається та виплачується у порядку та на умовах, що визначені Законом №1058-IV.

Враховуючи, що заява позивач стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була йому призначена, то така пенсія не може бути призначена повторно на підставі положень статті 26 Закону №1058-IV.

У постанові судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 22.10.2024р. у справі №300/5450/23 Суд дійшов висновку, що викладені у раніше ухвалених постановах Верховного Суду від 17.06.2021р. у справі №336/7438/16-а, від 13.02.2019 у справі № 334/917/17 та інших правові висновки про наявність у осіб, яким призначалась пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону №1788-XII, права на призначення пенсії за віком на загальних підставах (після досягнення пенсійного віку) відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії, є такими, що не ґрунтуються на правильному правозастосуванні. У зв`язку з наведеним, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду відступила від згаданих висновків та сформувала такі:

1) статтею 13 Закону 1788-XII для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови для призначення пенсії за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку;

2) пільгова пенсія за віком, призначена з урахуванням положень Закону 1788-XII, призначається та виплачується в порядку та на умовах, що визначені Законом №1058-IV, а тому особи, які отримують таку пенсію, не мають права на перехід на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону №1058-IV після досягнення ними пенсійного віку».

Верховний Суд у постанові від 15.05.2020р. у справі №334/13/16-а (2а/334/85/16) зазначив висновки щодо застосування норм статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 27, 24, 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: «… особи, які працювали повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2, в питаннях пенсійного забезпечення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте, вид пенсії, що їм призначається - це пенсія за віком, яка згідно з вищенаведеними положеннями законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством».

Застосовуючи наведені вище правові висновки до спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позивач як особа, якій вже було призначено пенсію за віком на пільгових умовах, за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. 2 ч. 1 Прикінцеві положення та п. «б» ст.13 Закону 1788-XII, не має права на повторне призначення того самого виду пенсії за віком на загальних підставах (після досягнення пенсійного віку) відповідно до Закону №1058-ІV.

Таким чином, у даному випадку відсутні підстави для переведення/перерахунку позивачу пенсії, оскільки він з 15.02.2022р. отримує встановлений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вид пенсії пенсію за віком.

З огляду на наведене у сукупності, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

У зв`язку із тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цим позовом, відповідно до ст.139 КАС України позивачеві не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ( 36014, Полтавська область, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ) - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова