Справа № 300/7725/24
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" серпня 2025 р. справа № 300/7725/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Романків І.М., звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого просить: визнати протиправною відмову у здійсненні перерахунку пенсії з 02.09.2024; зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії з 02.09.2024, зарахувавши до стажу період роботи з 01.01.2004 по 31.05.2019 у Комунальному некомерційному підприємстві «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» в подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
На обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком за Списком №2 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне страхування. Стаж позивача становить 35 років 08 місяців 29 днів. Стверджує, що під час призначення та перерахунку пенсії позивачу стаж її роботи в шкідливих та важких умовах праці після 01.01.2004 зарахований пенсійним органом в одинарному розмірі, що суперечить чинному законодавству України. У зв`язку із цим позивач звернулася до пенсійного органу через портал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про зарахування до стажу в подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.2004 по 31.05.2019 у Комунальному некомерційному підприємстві «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради». Однак, відповідь за результатами розгляду звернення від 02.09.2024 на адресу позивача не надходила. Разом з цим, в особистому кабінеті позивача на порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у графі звернення від 02.09.2024 результат обробки звернення міститься відмітка призначено. Зі змісту рішення про перерахунок пенсії від 10.09.2024 слідує, що страховий стаж позивача становить 35 років 08 місяців 27 днів, однак період роботи з 01.01.2004 по 31.05.2019 у Комунальному некомерційному підприємстві «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» до її страхового стажу не зараховано в подвійному розмірі. Просить позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області стосовно заявлених позовних вимог заперечує. Зазначає, що ОСОБА_1 з 19.03.2024 отримує пенсію за віком за Списком №2 відповідно до пункту б частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 по справі №300/3055/24. Страховий стаж склав 35 років 08 місяців 29 днів. Стаж пораховано по 31.08.2021 включно. Згідно електронної пенсійної справи стаж із застосуванням норм статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» враховано по 31.12.2003. Стверджує, що періоди страхового стажу згідно довідки, виданої 12.03.2024 КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» за №4404 про період роботи з 15.07.1992 по 05.06.2000 та з 20.09.2000 по 31.05.2019 взяті до розрахунку пенсії. Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування набрав чинності 01.01.2004, а тому в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення підлягають зарахуванню періоди роботи до 01.01.2004. Вважає, що в силу абзаців 1, 2 пункту 16 розділу 15 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування положення Закону України Про пенсійне забезпечення застосовуються в частині права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення пенсій. Просить в задоволенні позову відмовити (а.с.48).
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 в адміністративній справі №300/3055/24, яке набрало законної сили 24.07.2024, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №22 від 27.03.2024 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту б частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 з 19.03.2024 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту б частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. У задоволенні решти вимог позовної заяви відмовлено.

ОСОБА_1 з 19.03.2024 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. Страховий стаж позивача становив 35 років 8 місяців 29 днів (до 01.01.2004 19 років 5 місяців 9 днів, після 01.01.2004 16 років 3 місяці 20 днів), в тому числі стаж роботи за Списком №2 - 10 років 2 місяці 20 днів. Страховий стаж зараховано по 31.08.2021. Страховий стаж для розрахунку права на пенсію склав 31 рік 2 місяці 1 день, в тому числі стаж роботи за Списком №2 10 років 2 місяці 20 днів (а.с.49-50).

02.09.2024 позивач через портал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою №3998 про допризначення пенсії у зв`язку із наданими додатковими документами (а.с.27).

За змістом розпорядження про перерахунок пенсії позивача від 09.09.2024 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 02.09.2024 у зв`язку із уточненням даних в електронній пенсійній справі, 02.09.2024. Страховий стаж позивача становить 35 років 8 місяців 27 днів (до 01.01.2004 19 років 5 місяців 9 днів, після 01.01.2004 16 років 3 місяці 20 днів), в тому числі стаж роботи за Списком №2 - 10 років 2 місяці 20 днів. Страховий стаж позивача зараховано по 31.08.2021. Страховий стаж для розрахунку права на пенсію склав 46 років 6 місяців 15 днів, в тому числі стаж роботи за Списком №2 10 років 2 місяці 20 днів, що підтверджується розрахунком стажу форми «РС-право» (а.с.58-59).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі також Закон №1058-IV) страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон України №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України Про пенсійне забезпечення (надалі також - Закон №1788-ХІІ).

Згідно із статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі також - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як слідує із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 22.07.1992 (а.с.14) позивач у спірний період:

- 20.09.2000 прийнята на роботу до Обласної психіатричної лікарні №2 на посаду молодшої медичної сестри приймального відділення, наказ №135 від 20.09.2000,

- 31.05.2019 звільнена з роботи за власним бажанням згідно статті 38 Кодексу законів про працю України, наказ №63-к від 31.05.2019.

Відповідно до довідки КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» від 12.03.2024 №4404 ОСОБА_1 з 15.07.1992 по 05.06.2000 та з 20.09.2000 по 31.05.2019 працювала в Обласній психіатричній лікарні №2 (а.с.29).

У довідці також зазначено, що ОСОБА_1 за вказаний період роботи перебувала у відпустках без збереження заробітної плати по сімейних обставинах, зокрема, з 17.09.2005 по 30.09.2005.

Пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах встановлені статтею 60 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Згідно з статтею 60 Закону України Про пенсійне забезпечення робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Статтею 1 Закону України Про психіатричну допомогу визначено, що психіатрична допомога це комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.

Фахівець - медичний працівник (лікар, медична сестра, фельдшер), психолог, соціальний працівник та інший працівник, який має відповідну освіту та спеціальну кваліфікацію і бере участь у наданні психіатричної допомоги.

Заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Амбулаторна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах.

Стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, до видів діяльності КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» належать спеціалізована медична практика 86.22 (цей клас включає медичне консультування та лікування у сфері спеціальної медицини лікарями-спеціалістами та хірургами), діяльність лікарняних закладів 86.10 (цей клас включає короткострокове та тривале перебування пацієнтів у лікарнях широкого профілю, які здійснюють медичну, діагностичну та лікувальну діяльність (наприклад, громадські та обласні лікарні, лікарні некомерційних організацій, університетські лікарні, військові шпиталі та в`язничні лікарні), та лікарняні установи спеціального призначення (наприклад, наркологічні та психіатричні клініки, інфекційні лікарні, пологові будинки, санаторно-курортні заклади) та загальна медична практика код 86.21 (цей клас включає медичне консультування та лікування у сфері загальної медицини, які надають лікарі загального профілю).

Отже, КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» (попередня назва Обласна психіатрична лікарня, КНП Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради) як лікарняний заклад призначений для надання психіатричної допомоги і в розумінні статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення є закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідачем не заперечується факт роботи позивача в психіатричному закладі у спірні періоди.

Відповідно до преамбули Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який набрав чинності з 01.01.2004, цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За правилами пункту 16 Розділу XV Прикінцеві положення цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України Про пенсійне забезпечення, в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в тому числі щодо пільг по обчисленню стажу), продовжують діяти і підлягають застосуванню після 01.01.2004.

Стаття 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не скасовує статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення та не зупиняє її дію.

Згідно статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення та в силу приписів пункту 16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування період роботи в закладі з надання психіатричної допомоги підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.12.2021 в справі №688/2916/17, від 20.04.2022 в справі №214/3705/17, від 08.06.2022 в справі №510/1593/16-а, від 27.04.2023 в справі № 160/14078/22.

В постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом №1058 та Законом №1788 вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон №1788 був прийнятий раніше за Закон №1058. Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України Про пенсійне забезпечення, то він мав би виключити із Закону України Про пенсійне забезпечення усі інші положення, чого зроблено не було.

Отже доводи відповідача про те, що періоди роботи позивача з 01.01.2004 в закладі з надання психіатричної допомоги не підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі, не грунтуються на вимогах чинного законодавства.

В довідці від 12.03.2024 №4404 зазначено, що робота позивача дає право на подвоєння стажу згідно Закону України Про внесення змін до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Вказана довідка містить також відомості про періоди перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати по сімейних обставинах, зокрема, з 17.09.2005 по 30.09.2005.

Згідно частин 1 - 2 статті 84 Кодексу законів про працю України (в редакції, станом на час спірних правовідносин) у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки" працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та роботодавцем, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як слідує зі змісту статті 4 Закону України Про відпустки (в редакції, станом на час спірних правовідносин) відпустка без збереження заробітної плати є одним з видів відпусток.

Відповідно до статті 26 Закону України Про відпустки за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Статтею 181 Кодексу законів про працю України передбачено, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу. Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Час відпусток, зазначених у цій статті, до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку, не зараховується.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08 лютого 2016 року №713/039/161-16 періоди, зокрема відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Суд звертає увагу, що позивач перебувала у відпустках без збереження заробітної плати у спірний період саме по сімейних обставинах.

Статтею 21 Кодексу законів про працю України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто і не має права передоручати її виконання іншій особі, за винятком випадків, передбачених законодавством. (стаття 30 Кодексу законів про працю України).

Отже, робота в розумінні статей 21, 30 Кодексу законів про працю України є виконання певних дій працівником в межах трудових правовідносин за трудовим договором.

Аналіз наведених норм прав свідчить про те, що пільги, передбачені статтею 60 Закону №1788-ХІІ, стосуються саме часу фактичного виконання роботи в деяких медичних закладах, вказаних у цій статті, тому період перебування осіб, які працюють в цих закладах, у відпустці без збереження заробітної плати по сімейних обставинах зараховується до спеціального стажу роботи, проте в одинарному розмірі.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 29 березня 2019 року в справі №314/404/17, від 28 листопада 2019 року в справі №349/422/16-а.

З врахуванням наведеного суд доходить висновку, що підстав для зарахування позивачу у подвійному розмірі періодів перебування у відпустці без збереження заробітної плати за сімейними обставинами з 17.09.2005 по 30.09.2005 немає.

Вказаний період перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати зараховується до спеціального стажу роботи лише в одинарному розмірі.

Судом встановлено, що 02.09.2024 позивач звернулася до відповідача через портал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про допризначення пенсії у зв`язку із наданими додатковими документами. До цієї заяви, зокрема, було долучено сканкопію довідки КНП Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради від 12.03.2024 №4404. Згідно розпорядження від 09.09.2024 здійснено перерахунок пенсії позивача у зв`язку із уточненням даних пенсійної справи. Вказано, що цей перерахунок буде пов`язаний зі зверненням №3998 від 02.09.2024. Внаслідок вказаного перерахунку страховий стаж позивача становить 35 років 8 місяців 27 днів, з них: страховий стаж до 01.01.2004 19 років 5 місяців 9 днів, після 01.01.2004 16 років 3місяці 18 днів, в тому числі робота за Списком №2 10 років 2 місяці 20 днів. Страховий стаж для розрахунку права на пенсію склав 46 років 6 місяців 15 днів, в тому числі стаж роботи за Списком №2 10 років 2 місяці 20 днів, що підтверджується розрахунком стажу форми «РС-право». Однак, зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи у подвійному розмірі не відбулося.

Таким чином, незарахування відповідачем до стажу позивача в подвійному розмірі періодів роботи в психіатричному закладі охорони здоров`я з 01.01.2004 по 16.09.2005, з 01.10.2005 по 31.05.2019 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та є протиправним.

Також суд зазначає, що довідкою від 12.03.2024 №4404, виданою КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради», підтверджується, що позивач з 01.01.2004 по 16.09.2005, з 01.10.2005 по 31.05.2019 працювала в Обласній психіатричній лікарні №2, отже, зарахування відповідачем до страхового стажу позивача у подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.2004 по 16.09.2005, з 01.10.2005 по 31.05.2019 має бути здійснене із урахуванням даних вищезазначеної довідки.

Варто вказати, що відповідно до частини 4 статті 45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35 (пенсія по інвалідності, зміни групи інвалідності), частиною другою статті 38 (пенсія у зв`язку із втратою годувальника), частиною третьою статті 42 (перерахунок пенсії у разі зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втрати працездатність) і частиною п`ятою статті 48 (пенсії особам, які перебувають на повному державному утриманні) цього Закону, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Так як позивач подав заяву про перерахунок пенсії 02.09.2024, то спірний перерахунок повинен бути здійснений з 01.09.2024.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до часткового задоволення.

Згідно із частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., відтак підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 968,96 грн. (80 % задоволених позовних вимог). Доказів понесення інших судових витрат суду не надано.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним незарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до страхового стажу ОСОБА_1 в подвійному розмірі періодів роботи з 01.01.2004 по 16.09.2005, з 01.10.2005 по 31.05.2019 в Комунальному некомерційному підприємстві «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () здійснити з 01.09.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.01.2004 по 16.09.2005, з 01.10.2005 по 31.05.2019 в Комунальному некомерційному підприємстві «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» в подвійному розмірі згідно із статтею 60 Закону України Про пенсійне забезпечення, з врахуванням проведених платежів.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.