Справа № 709/1431/25
Суддя: Чубай В. В.
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/1431/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Дем`яненко Н.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Копійки І.М.,

представника відповідача - Самченка Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі -відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначалося, що згідно з оскаржуваною постановою на позивача безпідставно, незаконно, за відсутності належних доказів та без з`ясування всіх обставин накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за те, що позивач в порушення вимог ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», будучи належним чином оповіщеним поштовим оператором «Укрпошта»

30 червня 2025 року, до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув. При цьому поштове відправлення направлялося на адресу зареєстрованого місця проживання та повернуто з приміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Разом з тим у позові стверджувалося, що позивач про день та час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомлявся, про поштове відправлення йому нічого невідомо і він його не отримував. При цьому він вчасно оновив дані та систематично з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_3 задля оформлення відстрочки від мобілізації, оскільки самостійно виховує дитину.

Крім того, позивач та його представник їздили до ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд питання про притягнення до адміністративної відповідальності позивача також, одна сам розгляд не відбувся, що позбавило його права на захист.

За таких обставин позивач, посилаючись на положення КУпАП, КАС України, практику Верховного Суду, просив скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Від представника відповідача до суду надійшов письмовий відзив, в якому зазначалося про недоведеність і необґрунтованість позову. Так, позивач мав відстрочку з

19 квітня 2022 року до 25 травня 2025 року. Його було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, однак останній не з`явився, про причини неявки не повідомив. В подальшому його передано в розшук. 14 липня 2025 року позивач самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де було уточнено його персональні (облікові) дані та направлено на проходження ВЛК.

В подальшому його, як військовозобов`язаного, притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він у зазначений у повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про наявність поважних причин неявки не повідомив, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію. При цьому позивач обрав неправильний спосіб захисту порушеного права, що є достатньою підставою для відмови у задоволенні позову за недоведеністю і безпідставністю.

З вказаних підстав, посилаючись на положення КУпАП, КАС України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача вкотре наголосила на порушенні права позивача на захист під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки фактично такого розгляду не було. Зокрема, ані вона, ані позивач не змогли самостійно потрапити до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , а на розгляд їх ніхто не запросив.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що проживає разом з батьками і якби йому надходило якесь повідомлення, то вони б його обов`язково отримали. Зазначав, що ніколи не ухилявся від явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а коли дізнався, що перебуває в розшуку, то з`явився туди самостійно. В день розгляду протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього він приїхав до ІНФОРМАЦІЯ_2 і чекав в машині, там також була присутня його адвокат, однак розгляд не відбувся і вони поїхали.

Представник позивача під час судового розгляду просила задовольнити позов, посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови та порушення процедури її винесення, зокрема не надання можливості їй та її довірителю взяти участь в розгляді протоколу про адміністративне правопорушення. Пояснила, що вдень розгляду прибула до ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебувала там в очікуванні розгляду, однак він так і не відбувся і вони з позивачем поїхали. Разом з ними та перебував і представник відповідача. Крім того, вказувала, що позивач не був належним чином оповіщений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на законність та правомірність оскаржуваної постанови. Вважав, що у відповідача були всі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки останній не прибув за викликом, будучи оповіщеним належним чином. Пояснив, що в день розгляду протоколу про адміністративне правопорушення дійсно перебував у ІНФОРМАЦІЯ_4 , де також була представник позивача. В той день відбувся розгляд аналогічного протоколу про адміністративне правопорушення стосовно іншої особи, за результатами розгляду якого винесено постанову про накладення стягнення, про що він повідомив представника позивача і після цього вони поїхали.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд з`ясував обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини.

Постановою № 1/341 від 25 липня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень. Відповідно до змісту цієї постанови 25 липня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що позивач, перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення вимог ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п. 1, 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року (зі змінами), відповідно до ст. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, будучи належним чином оповіщеним поштовим оператором «Укрпошта» про прибуття на 30 червня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних (поштове відправлення направлялось на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання громадянина та повернуте з приміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», при цьому особа не повідомила ТЦК та СП іншої адреси місця проживання), до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, причин неявки не повідомив, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення військовозобов`язаним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період (а.с. 15).

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються, зокрема положеннями КУпАП.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Виходячи з норми, закріпленої у п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з оскаржуваної постанови позивачу інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Зокрема, позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон).

Так, ст. 22 Закону закріплює обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Абзацом 8 ч. 3 цієї ж статті Закону передбачено, що під час мобілізації у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У абз. 19-21 ч. 3 цієї ж статті Закону вказано, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (абз. 22 ч. 3 ст. 22 Закону).

З копії повістки № 3892327, яка підписана кваліфікованим електронним підписом ОСОБА_2 14 червня 2025 року, вбачається, що позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних на 30 червня 2025 року о 09:00 (а.с. 40).

Разом з тим на підставі наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що вказану повістку позивачем не отримано.

Як вбачається з копії поштового відправлення, воно направлялося на адресу зареєстрованого місця проживання позивача та повернуте з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання (пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560).

Водночас згідно з п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 15 березня 2009 року (зі змінами), рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

З копії поштового відправлення вбачається, що на конверті із повісткою відсутній контактний номер телефону позивача. Натомість на ньому міститься напис про залишення повідомлення 20 червня 2025 року, а також напис «Не прибув» (а.с. 41).

При цьому з роздруківки трекінгу поштового відправлення видно, що воно прийнято оператором поштового зв`язку - 18 червня 2025 року, прибуло до відділення у

с. Хреститилеве (обслуговується пересувним відділенням за адресою та графіком надання послуг у населеному пункті) - 20 червня 2025 року, повернуто відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою) - 24 червня 2025 року, вручено відправнику - 26 червня 2025 року (а.с. 42).

За таких обставин, наявні підстави вважати, що позивач в силу вимог пп. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, був належним чином сповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Водночас суд звертає увагу, що зі змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частиною 2 цієї ж статті Кодексу передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Водночас у ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Натомість з пояснень сторін судом встановлено, що позивач та його представник були позбавлені можливості взяти участь у розгляді адміністративних матеріалів, надати пояснення, подати докази, заявити клопотання тощо, хоча і прибули до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином відповідачем не забезпечено участі позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим порушено його права, передбачені

ст. 268 КУпАП, зокрема право на захист.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наразі судом встановлено, що відповідач допустив порушення права позивача та його захисника на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого не дотримався процедури притягнення останнього до адміністративної відповідальності, оскільки не забезпечив йому можливість реалізувати передбачені

ст. 268 КУпАП права.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин процедурні порушення, а саме розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема у випадку коли ця особа виявила бажання взяти участь у такому розгляді, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення до відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З огляду на недотримання відповідачем правової процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та надіслання справи на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення адміністративного позову з відповідача на користь позивача слід стягнути половину сплаченого ним судового збору у розмірі 302,80 гривень (605,60 / 2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову № 1/341 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3

ст. 210-1 КУпАП від 25 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині відмовити.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302,80 (триста дві гривні 80 копійок) гривень.

Копію судового рішення невідкладно видати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя В.В. Чубай