Справа № 160/29697/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/29697/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Юрко І.В., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 в адміністративній справі №160/29697/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 року по вищезазначеній справі було задоволено частково позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № ФД93799 від 31.01.2024 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФД93799 від 31.01.2024 року, наданою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, та враховуючи раніше виплачені суми.

- у задоволенні решти позовної заяви відмовлено;

- вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

До суду 06.01.2025 року від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій останній просить зобов`язати Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з 01.04.2019 року здійснити йому перерахунок та виплати пенсії на підставі довідки № ФД 92993 від 13.09.2024 р., виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 60% суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 15.01.2025 року задоволено заяву позивача про виправлення описки по адміністративній справі №160/29697/24. Виправлено описку в резолютивній частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 року по адміністративній справі №160/29697/24, а саме: вважати вірним номер та дату довідки про розмір грошового забезпечення, що надана ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФД92993 від 13.09.2024 року, замість помилково вказаного «№ФД93799 від 31.01.2024 року».

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 в адміністративній справі №160/29697/24 заяву про ухвалення додаткового судового рішення задоволено, - визнано дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу пенсії виходячи із 55% сум грошового забезпечення протиправними, та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та провести виплату пенсію позивачу виходячи із 60% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019 р., з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог відмовити в повному обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до протоколу по пенсійній справі №ФД-92993 від 01.04.2007 року пенсія позивача призначена виходячи з 60% грошового забезпечення.

Відповідно до пенсійної справи №ФД-92993 з 01.01.2008 року проведений перерахунок пенсії позивача та її розмір обраховано виходячи з 55% грошового забезпечення.

В силу статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 01.01.1992 р. №2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) визначено, що пенсії за вислугу років призначаються у таких розмірах, а саме: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом «в» частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) було визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) було встановлено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Згідно із ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому КМУ, у строки, передбачені ч.2 ст.51 цього Закону.

Разом з тим, з набуттям чинності 29.04.2006 року Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» № 3591-IV нова редакція пункту «в» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачала указаної вище 5-відсоткової доплати особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорій 2, 3 і 4.

За приписами статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналізуючи вищевказані норми законодавства, можна дійти висновку, що лише з 29.04.2006 року при реалізації права громадян на призначення пенсії за наведеним Законом №2262-ХІІ, підлягала застосування стаття 13 Закону №2262-ХІІ в редакції Закону №3591-IV, яка не передбачала вищевказаної 5-відсоткової доплати особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 3.

Водночас, наведеними нормами не регулюється питання проведення перерахунку вже призначених до 29.04.2006 року пенсій, при цьому, порядок перерахунок призначених пенсій врегульований спеціальною нормою частини 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ.

Таким чином, призначення пенсії вперше та перерахунок уже призначеної пенсії є різними за змістом та механізмом їх проведення, а прийняті нормативно-правові акти та Закони не мають зворотної дії в часі за нормами Конституції України, а їх застосування під час перерахунок вже призначених пенсій є таким, що суперечить нормам чинного законодавства України.

Отже, при перерахунку пенсії позивача застосуванню підлягає відсотковий розмір грошового забезпечення, з якого відбулося призначення позивачеві пенсії, тобто 60% грошового забезпечення, що також узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.02.2022 року у справі № 200/7786/19-а.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2008 року не мав правових підстав застосовувати зворотну дію Закону в часі та зменшувати відсотковий розмір уже призначеної пенсії з 60% сум грошового забезпечення до 55% за нормами ст.13 Закону №2262-ХІІ без врахування 5-відсоткової доплати особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорій 2, 3 і 4, оскільки вказані норми набули чинності лише з 29.04.2006 року та стосувалися призначення пенсій вперше, а не перерахунку призначеної позивачу з 09.07.1996 року пенсії, тобто призначеної до 29.04.2006 року.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 в адміністративній справі №160/29697/24,- залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 в адміністративній справі №160/29697/24,- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак