Справа № 320/38518/25
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 серпня 2025 року м. Київ № 320/38518/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Головенко О.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації в особі управління соціального захисту населення, ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (КИЇВСЬКА МІСЬКА ДЕРЖАВНА АДМІНІСТРАЦІЯ) ДЕПАРТАМЕНТ СОЦІАЛЬНОЇ ТА ВЕТЕРАНСЬКОЇ ПОЛІТИКИ, Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ВІЙСЬКОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ, ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ СЕРВІСНОЇ СЛУЖБИ У М. КИЄВІ ТА КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації в особі управління соціального захисту населення, ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (КИЇВСЬКА МІСЬКА ДЕРЖАВНА АДМІНІСТРАЦІЯ) ДЕПАРТАМЕНТ СОЦІАЛЬНОЇ ТА ВЕТЕРАНСЬКОЇ ПОЛІТИКИ, Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ВІЙСЬКОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ, ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ СЕРВІСНОЇ СЛУЖБИ У М. КИЄВІ ТА КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ та просить суд:

визнати протиправним рішення СОЛОМ`ЯНСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ КИЄВІ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ від 07.08.2023 №108/260-7859/33 (а також аналогічне рішення в заяві 108-108/ЕЛ/С-1011/7-2951 від 18.10.2024 (файл Скуба 1011-7.pdf)) на заяву у файлі f523418n17_updated.pdf та f523418n17_updated.pdf.asice, та відмінити, оскільки заява подана у спосіб, що передбачений Законом "Про звернення громадян" та підписана цифровим підписом відповідно до Закону "Про довірчі послуги" і тому у відповідача немає підстав вважати, що заява подана у неналежний спосіб;

зобов`язати призначити допомогу по народженню;

визнати протиправним рішення управління соц та ветеранської політики при Солом`янської РДА від 14.08.2024 № 108/33-12246 щодо відмови в призначенні допомоги протиправною та відмінити, оскільки Посадові особи проігнорували оскарження що датоване 05.08.2024 (файл David-aug оскарж.pdf.asice та David-aug оскарж.pdf) і розглядали заяву з відривом від загального контексту, який в тому числі встановлений заявою від 27.07.2023 f523418n17_updated.pdf.;

зобов`язати управління соц та ветеранської політики при Солом`янської РДА повторно розглянути заяву з оскарженням від 05.08.2024 та заяву 19136, і заяву у файлах f523418n17_updated.pdf та f523418n17_updated.pdf.asice (за 2023 рік), об`єднавши їх в одну справу;

забов`язати призначити допомогу по народженню;

визнати рішення НАЦІОНАЛЬНОЇ СОЦІАЛЬНОЇ СЕРВІСНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ СОЦІАЛЬНОЇ СЕРВІСНОЇ СЛУЖБИ У М. КИЄВІ ТА КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ № 2400-01/0/1286 від 04.12.2024 протиправним та відмінити, оскільки зазначений відповідач проігнорував загальний контекст справи, позицію заявника і розглядав лише з огляду точки зору управління соц политики при соломянській РДА не згадавши жодного аргументу заявника у рішенні та забов`язати провести перевірку повторно з врахуванням загального контексту справи з наявності заяви за 2023 рік та оскарження за 08.08.2024;

встановити наявність чи відсутність компетенції (повноважень) управління соц політики при Соломянській РДА та УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ СОЦІАЛЬНОЇ СЕРВІСНОЇ СЛУЖБИ У М. КИЄВІ ТА КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ при огляді іноземних документів, оскільки зазначені відповідачі у відповіді 108-108/ЕЛ/С-1011/10-3601 від 16.12.2024 (в тому числі процитований в оскарженні, файл solom - oskarj not birth cert 2.pdf) і при аналізі моїх інших заяв та скарг переплутали подані мною копії медичних документів з чимось іншим, чим зазначені документи не є, проігнорували українську версію викладення медичних документів, відповідачі проігнорували письмові пояснення заявника;

визнати протиправними дії СОЛОМ`ЯНСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ КИЄВІ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ у наданні часткової відповіді у файлі solom - resent doc - скуба (3) partial answers 15.PDF на заяву 108/33/C-591 від 31.10.2024 у файлі solom 15 - скуба-1.PDF;

зобов`язати надати повну відповідь на кожний з 15 пунктів заяви відповідно до Закону "Про звернення громадян" та направити відповідь в суд та мені на електронну пошту;

визнати рішення КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ВІЙСЬКОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ протиправними в листі 004-1201 від 24.12.2024 (файл 004-1201,pdf) та СОЛОМ`ЯНСЬКА РАЙОННА В МІСТІ КИЄВІ ДЕРЖАВНА АДМІНІСТРАЦІЯ протиправним в листі108-108/ЕЛ/С-1011/6-2770 від 03.10.2024 (файл 1001--С.pdf)

зобов`язати голову КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ВІЙСЬКОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ розглянути подані скарги повторно відповідно вимог Закону "Про звернення громадян" та адміністративну процедуру;

зобов`язати притягнути до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Непопа, Шахрай та Смика за численні порушення чинного законодавства, прав заявників та дитини з занесенням в особисту справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 КАС України; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених КАС України.

Однак, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 161 та 169 КАС України.

Суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справі "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland").

За приписами ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 3 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Позов в адміністративному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

При цьому складовими частинами позову є предмет позову та підстави позову.

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, направлені на захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Тобто це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону. До підстав позову входять лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення, та які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до іншої особи.

Суд звертає увагу позивача на те, що дії суб`єкта владних повноважень активна поведінка, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, в той час коли протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1, 2, 7, 8 ч. 1 ст. 4 КАС України, у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні, окрім іншого, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій та предметом якого є рішення, дія чи бездіяльність, що на думку особи порушує його права, свободи або законні інтереси.

Одночасно, суд акцентує увагу, що за змістом наведених норм Конституції України та КАС України, судова юрисдикція поширюється не загалом на всі суспільні відносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини. У свою чергу, неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Таким чином, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Також, Верховний Суд в постанові від 20.02.2019 у справі № 522/3665/17 констатував, що з огляду на вимоги ст. 2, 5 КАС України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень. Також, Верховний Суд встановив, що в контексті завдань адміністративного судочинства (ст. 2 КАС України) звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту. При цьому, заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі № 640/7310/19 зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать. Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги викладено не коректно, не мають конкретного визначення запиту до суду щодо захисту свого права.

Так, позивач просить суд:

визнати протиправним рішення СОЛОМ`ЯНСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ КИЄВІ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ від 07.08.2023 №108/260-7859/33 (а також аналогічне рішення в заяві 108-108/ЕЛ/С-1011/7-2951 від 18.10.2024 (файл Скуба 1011-7.pdf)) на заяву у файлі f523418n17_updated.pdf та f523418n17_updated.pdf.asice, та відмінити, оскільки заява подана у спосіб, що передбачений Законом "Про звернення громадян" та підписана цифровим підписом відповідно до Закону "Про довірчі послуги" і тому у відповідача немає підстав вважати, що заява подана у неналежний спосіб;

визнати протиправним рішення управління соц та ветеранської політики при Солом`янської РДА від 14.08.2024 № 108/33-12246 щодо відмови в призначенні допомоги протиправною та відмінити, оскільки Посадові особи проігнорували оскарження що датоване 05.08.2024 (файл David-aug оскарж.pdf.asice та David-aug оскарж.pdf) і розглядали заяву з відривом від загального контексту, який в тому числі встановлений заявою від 27.07.2023 f523418n17_updated.pdf.;

визнати рішення НАЦІОНАЛЬНОЇ СОЦІАЛЬНОЇ СЕРВІСНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ СОЦІАЛЬНОЇ СЕРВІСНОЇ СЛУЖБИ У М. КИЄВІ ТА КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ № 2400-01/0/1286 від 04.12.2024 протиправним та відмінити, оскільки зазначений відповідач проігнорував загальний контекст справи, позицію заявника і розглядав лише з огляду точки зору управління соц политики при соломянській РДА не згадавши жодного аргументу заявника у рішенні та забов`язати провести перевірку повторно з врахуванням загального контексту справи з наявності заяви за 2023 рік та оскарження за 08.08.2024.

Вказані позовні вимоги, викладені прохальної частини позову не відповідають положенням ч. 1 ст. 5 КАС України, оскільки є не чіткими та сформульовано не коректно.

Суд констатує, що вимоги позивача у прохальній частині є незрозумілими, що позбавляє суд, за наявності на те підстав, застосувати ефективний спосіб судового захисту.

Суд зазначає, що адміністративне судочинство здійснюється з метою захисту конкретного порушеного суб`єктивного права, що належить особі, тому зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло.

У зв`язку з цим позовні вимоги підлягають уточненню шляхом викладення їх в уточненій позовній заяві з урахуванням висновків суду, із чітким зазначенням всіх позовних вимог позивача до відповідачів.

Згідно з ч. 1 ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальні права та обов`язки, яка породжує відповідні юридичні наслідки. Вона визнається за фізичними особами, які досягли повноліття.

Положеннями ст. 34 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа вважається повнолітньою, якщо вона досягнула вісімнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 № 5492-VІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Тобто в даному випадку належним доказом наявності у ОСОБА_3 адміністративної процесуальної правосуб`єктності є саме паспорт громадянина України, копія якого до позовної заяви не долучена.

Крім того, з позовної заяви не зрозуміло чи є ОСОБА_3 позивач або заявником, який виступає у якості законного представника свого малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки позивачем - заявником не подано доказів свого батьківства, а саме свідоцтва про народження, що також вказує на невідповідність даної позовної заяви вимогам КАС України.

Щодо заяви про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Так, позивач - заявник просить суд звільнити його від сплати судового збору, оскільки позивач - ОСОБА_4 віком 4 роки з огляду на вік не маює доходу, а отже не можуть виконати обов`язок по сплаті судового збору. Цей обов`язок є процесульним особистим обов`язком сторони у справі і не відноситься до обов`язків, що покладені на батьків щодо утримання дитини. А отже не може бути перекладений на нього, як батька дітей.

Також посилається на норми п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) де зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

В якості доказу подає відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (відповідь на запит у електронному вигляді від 14.06.2025) за період з ІІІ кварталу 2024 року по ІІІ квартал 2025 року, однак у позовній заяві позивач - заявник вказує на те, що з 2019 року перебуває за межали України у приватних справах, про що також свідчать листи Державної прикордонної служби України.

З урахуванням зазначено, суд вважає, що позивач - заявник не є особою, яка підпадає під категорію осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Водночас, враховуючи заявлені позовні вимоги, позивачу - заявнику необхідно подати докази сплати судового збору у розмірі 10 900,80 грн (1 211,20 грн х 9).

Суд звертає увагу позивача на те, що інформацію щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі "Судова влада України" за інтернет-адресою http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/gromadyanam/tax/, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Щодо інших посилань, вони такоє не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Щодо заяви поновлення строку зверненя до суду, то зазначає таке.

Частиною 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС УКраїни позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Нормами ч. 2 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позову, спір виник в межах звернення до відповідачів з відповідними заявами у період з серпня 2023 року по грудень 2024 року.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Судом встановлено, що позивач - заявник був обізнаний про протиправні дії, на думку відповідачів, однак звернувся до суду з порушенням строку звернення до суду.

Щодо обгрунтувань про чисельні звернення до різних інших органів та установ, то на думку суду це не є обгрунтованою причиною пропуску строку.

Також суд зветає увагу позивача - заявника, що у разі подання позовної заяви через систему "Електронний суд", додатки до позовної заяви мають подаватись у вигляді електронних документів, завантажених у систему та важливо, щоб кожен додаток мав чітку назву та був у форматі, сумісному з системою (зображення, PDF, аудіо, відео), оскільки подані у даній справі додатки подано без чіткої назви документу, що ускладнює перевірку наявності усіх доданих доказів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 169 КАС України визначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом подачі до суду:

уточненої позовної заяви з урахуванням висновків суду;

надати докази, які підтверджують статус батька малолітньої дитини, в інтересах якої останній звертається до суду;

доказів сплати судового збору в сумі 10 900,80 грн;

обгрунтованого клопотання про обгрунтованість пропуску звернення до суду;

надати копію усіх заповнених сторінок паспорта громадянина України ОСОБА_3 ;

долучення додатків до позовної заяви у належному вигляді, а саме у вигляді електронних документів, завантажених у систему та з чіткою назвою кожного документу, у форматі, сумісному з системою (зображення, PDF, аудіо, відео).

Керуючись ст.ст. 161, 169, 171 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації в особі управління соціального захисту населення, ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (КИЇВСЬКА МІСЬКА ДЕРЖАВНА АДМІНІСТРАЦІЯ) ДЕПАРТАМЕНТ СОЦІАЛЬНОЇ ТА ВЕТЕРАНСЬКОЇ ПОЛІТИКИ, Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ВІЙСЬКОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ, ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ СЕРВІСНОЇ СЛУЖБИ У М. КИЄВІ ТА КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправними дій, - залишити без руху.

Протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подачі:

уточненої позовної заяви з урахуванням висновків суду;

надати докази, які підтверджують статус батька малолітньої дитини, в інтересах якої останній звертається до суду;

доказів сплати судового збору в сумі 10 900,80 грн;

обгрунтованого клопотання про обгрунтованість пропуску звернення до суду;

надати копію усіх заповнених сторінок паспорта громадянина України ОСОБА_3 ;

долучення додатків до позовної заяви у належному вигляді, а саме у вигляді електронних документів, завантажених у систему та з чіткою назвою кожного документу, у форматі, сумісному з системою (зображення, PDF, аудіо, відео).

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Головенко О.Д.