Справа № 520/23653/24
Суддя: Ширант А.А.
Дата ухвалення: 2025-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 р., м. Харків cправа № 520/23653/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ширант А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду через представника - адвоката Летючого В.П. з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, що полягають у призначенні ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника, обрахованої із грошового забезпечення годувальника без врахування додаткових видів грошового забезпечення та премії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити з 14.05.2024 р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника, обрахувавши її з основних та додаткових видів грошового забезпечення та премії, які враховувались при обчисленні пенсії годувальника ОСОБА_2 на день його смерті, та здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини пенсії з 14.05.2024 р. з урахуванням виплачених сум.

Процесуальні дії у справі, заяви та клопотання

Згідно зі ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. При цьому вказані справи, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а заявами по суті справи є позов та відзив.

Ухвалою суду від 27.08.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Вказану ухвалу надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Позиція позивача

Позивач перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії у разі втрати годувальника відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Як зазначає позивач, їй протиправно обраховано пенсію із грошового забезпечення 8145,00 грн. Натомість, померлому годувальнику пенсія обчислювалась виходячи з 16 302,25 грн. грошового забезпечення, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом задля захисту її прав та інтересів, оскільки, фактично позивачу виплачується пенсія не у повному обсязі.

Заперечення відповідача

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Обставини, встановлені судом та зміст правовідносин

ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФ України в Харківській області та отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону №2262-ХІІ, обчислену виходячи з грошового забезпечення у розмірі 16 302,25 грн., яке складалось з: посадового окладу (4090,00грн.), окладу за військове звання (1340,00грн.), процентної надбавки за вислугу років (2715,00грн.), надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (409,00грн.), надбавка за специфічні умови проходження служби (5294,25 грн.), премія (2454,00грн.).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Як зазначає позивач, їй призначено пенсії у разі втрати годувальника, відповідно до Закону №2262-ХІІ, з 14.05.2024.

Пенсія позивачу обрахована виходячи з грошового забезпечення 8145,00 грн., яке складається з: посадового окладу (4090,00грн.), окладу за військове звання (1340,00грн.), процентної надбавки за вислугу років (2715,00грн.)

Не погоджуючись з діями пенсійного органу, щодо обчислення пенсії у разі втрати годувальника, виходячи зі зменшеного грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Норми права, які застосовує суд: процесуальні та процедурні положення

У Кодексі адміністративного судочинства України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зокрема вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).

Закон України "Про адміністративну процедуру" № 2073-IX від 17.02. 2022 (далі Закон № 2073-IX) регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.

Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час: 1) розгляду звернень осіб, що містять пропозиції, рекомендації щодо формування державної політики, вирішення питань місцевого значення, а також щодо врегулювання суспільних відносин; 2)конституційного провадження, кримінального провадження, судового провадження, виконавчого провадження (крім виконання адміністративних актів), оперативно-розшукової діяльності, розвідувальної діяльності, контррозвідувальної діяльності, вчинення нотаріальних дій, виконання покарань, застосування законодавства про національну безпеку і оборону, громадянство, надання притулку в Україні, захист економічної конкуренції, 3)державної служби, дипломатичної та військової служби, служби в органах місцевого самоврядування, служби в поліції, а також іншої публічної служби; 4) реалізації конституційного права громадян брати участь у всеукраїнському та місцевих референдумах, обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування; 5) оскарження процедур публічних закупівель; 6) нагородження державними нагородами та відзнаками; 7) здійснення помилування; 8) здійснення оцінки впливу на довкілля (ст. 1 Закону № 2073-IX ).

Принципи адміністративної процедури є: 1) верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; 2) рівність перед законом; 3) обґрунтованість; 4)безсторонність (неупередженість) адміністративного органу; 5) добросовісність і розсудливість; 6) пропорційність; 7) відкритість; 8) своєчасність і розумний строк; 9)ефективність; 10) презумпція правомірності дій та вимог особи; 11) офіційність; 12)гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні; 13) гарантування ефективних засобів правового захисту (ст. 4 Закону № 2073-IX).

Адміністративний орган зобов`язаний діяти добросовісно для досягнення мети, визначеної законом. Адміністративний орган при здійсненні адміністративного провадження повинен діяти, керуючись здоровим глуздом, логікою та загальноприйнятими нормами моралі, з дотриманням вимог законодавства (ст. 10 Закону № 2073-IX).

Норми права, які застосовує суд: Конституція та закони, висновки суду

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Конституційний Суд України зазначив, що Основний Закон України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року № 10-рп/2001).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є, зокрема, Закон № 2262-ХІІ, яким визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною 3 статті 1 Закону № 2262-ХІІ члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Положеннями статті 29 Закону № 2262-ХІІ врегульовано умови призначення пенсій в разі втрати годувальника.

Так, пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Згідно з частиною 30 Закону № 2262-ХІІ право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

За приписами статті 45 Закону № 2262-ХІІ сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Членам сімей пенсіонерів з числа військовослужбовців строкової служби, які мали право на перерахунок пенсії в порядку, передбаченому статтею 44 цього Закону, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються із заробітку, з якого було проведено або мало бути проведено зазначений перерахунок пенсії.

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що розмір пенсії в разі втрати годувальника за Законом № 2262-ХІІ прямо залежить від розміру пенсії військовослужбовця-годувальника, а відтак і право на перерахунок такої пенсії виникає внаслідок збільшення розміру належного годувальнику грошового забезпечення.

За визначенням, наведеним у частині 2 статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються: членам сімей осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14.05.2024 отримує пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 , який за життя отримував пенсію на умовах Закону 2262-ХІІ.

Враховуючи отримання позивачем пенсії по втраті годувальника на умовах Закону 2262-ХІІ, суд вважає, що на ОСОБА_1 розповсюджуються норми Закону 2262-ХІІ у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ (далі по тексту - Закону № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Положеннями частини 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процитована норма статті 43 зазначеного Закону міститься в розділі V Обчислення пенсії, тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №826/3858/18.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , за життя, отримував пенсію за вислугу років, обчислену виходячи з грошового забезпечення у розмірі 16302,25 грн., яке складалось з: посадового окладу (4090,00грн.), окладу за військове звання (1340,00грн.), процентної надбавки за вислугу років (2715,00грн.), надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (409,00грн.), надбавка за специфічні умови проходження служби (5294,25 грн.), премія (2454,00грн.).

Так, відповідно до приписів пункту б) статті 36 Закону № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: - сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Згідно з протоколом призначення пенсії позивача основний розмір пенсії ОСОБА_1 становить 8145,00 грн.

Водночас, як встановлено судом, грошове забезпечення ОСОБА_2 (померлого чоловіка позивача) складало 16 302,25 грн., а відтак, призначаючи позивачу 14.05.2024 пенсію по втраті годувальника, відповідач мав керуватись саме таким заробітком ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій ГУ ПФ України в Харківській області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 у зменшеному розмірі.

Враховуючи встановлену протиправність дій відповідача щодо призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника у зменшеному розмірі, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити з 14.05.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника, обрахувавши її з основних та додаткових видів грошового забезпечення та премії, які враховувались при обчисленні пенсії годувальника ОСОБА_2 на день його смерті, та здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини пенсії з 14.05.2024 р. з урахуванням виплачених сум.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат належить судовий збір. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.

У ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9,14,73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, що полягають у призначенні ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника, обрахованої із грошового забезпечення годувальника без врахування додаткових видів грошового забезпечення та премії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити з 14.05.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника, обрахувавши її з основних та додаткових видів грошового забезпечення та премії, які враховувались при обчисленні пенсії годувальника ОСОБА_2 на день його смерті та здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини пенсії з 14.05.2024 р. з урахуванням виплачених сум.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення) та набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Cуддя А.А. Ширант