Справа № 520/10222/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 р. Справа № 520/10222/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 12.06.25 по справі № 520/10222/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 07.09.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат.

10.06.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії;

у зв`язку із постійними порушеннями та не дотриманням посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Конституції та законів України, направити окрему ухвалу Пенсійному фонду України для вжиття заходів та вирішення питання про притягнення до відповідальності згідно пункту 15 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які прийняли рішення здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 з обмеженням максимальним розміром пенсії, що призвело до заборгованості з пенсії ОСОБА_1 та, які не забезпечили виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року, чим порушили чинне законодавство України та права ОСОБА_1 ;

у в`язку із постійними порушеннями та не дотриманням посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Конституції та законів України, направити окрему ухвалу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області для організації виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року та притягнення до відповідальності осіб згідно пункту 15 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», які прийняли рішення не виконувати судове рішення та здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 з обмеженням максимальним розміром пенсії, що призвело та призводить до заборгованості з пенсії ОСОБА_1 та порушення чинного законодавства України та права ОСОБА_1 ;

встановити Пенсійному фонду України та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області строк для надання відповіді про вжиття заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли невиконанню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року та недопущення 520 аналогічних порушень в майбутньому - десять днів з моменту отримання копії окремої ухвали;

направити окрему ухвалу органу досудового розслідування Головному управлінню Національної поліції в Харківській області для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за ознаками злочину передбаченого ст. 382 КК України щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року;

встановити Головному управлінню Національної поліції в Харківській області строк для надання відповіді про вжиття заходів щодо вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності службових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за ознаками злочину передбаченого ст. 382 КК України щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у адміністративній справі № 520/10222/21, яке набрало законної сили 24 січня 2022 року - тридцять днів з моменту отримання копії окремої ухвали.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 заяву позивача, подану в порядку ст. 383 КАС України, повернуто заявнику без розгляду.

Позивач, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року у справі № 520/10222/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повністю та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.06.2025 в порядку статті 383 КАС України у справі № 520/10222/21.

В обґрунтування вимог скарги, позивач зазначає, що 04 червня 2025 року дізнався, що на його адресу з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов звіт від 03.06.2025 № 2000-0802-8/83438 за підписом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, а також про те, що відповідач безпідставно та надалі обмежує пенсію максимальним розміром, а саме десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, оскільки на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України в пенсійні справі Цебрівського І.В. станом на 03.06.2025, на день подачі відповідачем звіту на ухвалу суду від 07.03.2025 зазначено: «Підсумок пнсії (з надбавками): 36327,03 грн.». «З урахуванням максимального розміру пенсії: 32585,03 грн.». «З урахуванням максимального розміру пенсії: 27246.91 грн.». Окрім того, позивач зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що 27 липня 2023 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 69559640. Крім того, рішенням Харківського окружного адміністративного суду №520/28861/23 від 07.02.2024 скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанської Яни Володимирівни від 02.10.2023 про закінчення виконавчого провадження № 72370860, але державний виконавець ВПВР УЗПВР Пересічанська Яна Володимирівна після винесення постанови про скасування процесуального документу жодних виконавчих дій відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення суду у справі № 520/10222/21 у виконавчому провадженні № 69559640, не вчиняла, а тому є підстави для звернення з заяво. відповідно до ст. 383 КАС України.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В своїй апеляційній скарзі позивач заявив клопотання про розгляд справи за його участі.

У відповідності до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Враховуючи, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви, подану в порядку ст. 383 КАС України, то за таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про розгляд справи з викликом сторін та вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

За приписами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга).

Колегія суддів, вивчивши обставини справи, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Повернувши без розгляду заяву подану в порядку ст.383 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений ч.4 ст.383 КАС України, а саме не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ч. 3 ст. 14 КАС України, невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Частиною першою статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 383 КАС України у такій заяві зазначаються: найменування адміністративного суду, до якого подається заява; ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; номер адміністративної справи; відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження; документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до положень пунктів 7, 8 частини другої статті 383 КАС України заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.

Отже, виходячи з наведених вище норм, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

Верховним Судом у постанові від 21 березня 2019 року у справі №805/1458/17-а сформовано правову позицію відповідно до якої звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Як уже зазначалось вище, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій статті 383 КАС України, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (частина 4 статті 383 КАС України).

Так, звернувшись з заявою позивач вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішення суду набрало законної сили 24.01.2022 у зв`язку з поверненням апеляційної скарги згідно ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2022.

Позивачу, 04 травня 2023 року видано виконавчий лист.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання вказано - до 25.01.2025 р.

Позивач звернувся з заявою до суду з заявою - 10 червня 2025 року (дата реєстрації судом 11.06.2025 року).

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, з матеріалів справи встановлено, що 27 липня 2023 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №69559640 з виконання рішення суду у справі № 520/10222/21.

При цьому, позивач в своїй апеляційній скарзі зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду №520/28861/23 від 07.02.2024 скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пересічанської Я.В. від 02.10.2023 про закінчення виконавчого провадження № 72370860, але державним виконавцем ВПВР УЗПВР після винесення постанови про скасування процесуального документу жодних виконавчих дій відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення суду у справі № 520/10222/21 у виконавчому провадженні № 69559640 не вчинено.

В матеріалах справи відсутні документи, що виконавче провадження було завершене та відповідно строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився, а тому висновки суду першої інстанції про пропущення позивачем, встановленого ч. 4 ст.383 КАС України 10-денного строку є необґрунтованим.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах суд першої інстанції, повертаючи заяву з підстав пропуску встановленого ч. 4 ст.383 КАС України процесуального строку дійшов передчасного висновку.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти Україн» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain)» № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Викладене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги підставними і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.

Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права та невірно встановлено обставини у справі, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 320 КАС України.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 по справі № 520/10222/21 - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова