Справа № 280/4958/25
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 серпня 2025 року Справа № 280/4958/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (, 69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, приміщення 19)

до: Тернопільської митниці (, 46400, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 38)

про: визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

13.06.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (далі позивач) до Тернопільської митниці (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товару від 07.05.2025 № UA403070/2025/000168/2;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позивач обґрунтовує свої вимоги таким.

21.07.2023 позивач (покупець) уклав з компанією WEIFANG GUIHUA AGRICULTURAL EQUIPMENT CO., LTD (далі продавець) зовнішньоекономічний Контракт № GH/1 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною Контракту. В подальшому продавцем відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікації від 03.01.25 № 2025-2, рахунку-фактури від 29.01.2025 № GН2025-2 було здійснено поставку товару (мотоблоки, грунтофрези). Товарна партія поставлялась на умовах FOB згідно міжнародних торговельних правил ІНКОТЕРМС 2010.

За умовами п. 4 Контракту № GH/1 ціна на товар визначається покупцем і продавцем шляхом переговорів і вказується в специфікаціях (додатках) до цього контракту. У ціну товару включена вартість упаковки і маркування. Загальна сума контракту становить 4 500 000,00 доларів США.

03.01.2025 між продавцем та позивачем була складена і підписана Специфікація до Контракту № GH/1, в якій сторони узгодили, що кількість Товару становить 1 710 шт.; загальна сума 332 175,00 $; умови оплати 100% від вартості товару, передплата.

На підставі Специфікації до Контракту № GH/1 продавець виставив позивачу Інвойс від 29.01.2025 № GH2025-2.

Позивач перерахував продавцю кошти на загальну суму 462 259,70 $, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних інструкцій в іноземній валюті від 04.04.2025 № 1362 та від 07.04.2025 № 1364.

29.04.2025 позивачем для проведення митного оформлення поставленого товару (мотоблоки, грунтофрези) була оформлена в електронному вигляді та направлена відповідачу митна декларація № 25UA78U0, згідно з якою митна вартість товару визначена ним за основним (першим) методом.

Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, позивачем було надано митному органу документи, передбачені ч.ч. 2 та 3 ст. 53 Митного кодексу України, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт від 21.07.2023 № GH/1; додаток (специфікація) до нього від 03.01.25 № 2025-2; рахунок-фактура від 29.01.2025 за № GН2025-2; додаток № 2 до інвойсу від 29.01.2025 за № GН2025-2; пакувальний лист; платіжні інструкції від 04.04.25 № 1362 та від 07.04.25 № 1364.

Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України позивач надав митниці: договір фрахту від 27.12.2022 № 2712/917/2022; заявку на перевезення від 05.02.25 № 219; коносамент від 20.02.25 № UTRUST25020199; рахунок від 20.04.25 № L80677; акт виконаних робіт від 28.04.25; довідку про транспортні витрати від 20.04.25; накладні від 17.04.25 № 573923, № 574665, № 574681.

Після надання позивачем додаткових документів відповідачем 07.05.2025 було прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 07.05.2025 № UA403070/2025/000168/2 за резервним методом та, відповідно, видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403070/2025/000245. Позивач вважає, що на підтвердження обґрунтованості заявленої в декларації митної вартості товару ним було надано всі документи (із урахуванням додатково поданих), визначені ст. 58 Митного кодексу України. Зазначені документи не мають ознак підробки, містять дані, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та інформацію щодо його ціни. З огляду на викладені обставини, позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товару від 07.05.2025 № UA403070/2025/000168/2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

30.06.2025 судом отримано відзив на позовну заяву (вх. № 32686 від 30.06.2025), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки під час подання митних декларацій для підтвердження митної вартості товарів декларантом не було надано належних та у повному обсязі документів на виконання вимог Митного кодексу України. Водночас вказано, що в наданих документах виявлено розбіжності, крім того надані документи не містили усіх відомостей для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів. Зазначені обставини, на думку відповідача, виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Зауважено, що декларантом після надання додаткових документів наявні розбіжності не скасовані, що у свою чергу стало підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів, відповідно до якого було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. З огляду на викладені вище обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивача зареєстровано як юридичну особу 07.11.2022 (а.с.37-40). Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 03.12.2020 (а.с.93).

Основним видом діяльності позивача за КВЕД-2010 є: оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням (основний) (46.61); торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (45.11); торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів (45.40); діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (46.19); оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворення звуку й зображення (46.43); неспеціалізована оптова торгівля (46.90); роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах (47.42) (а.с.37-40).

21.07.2023 позивач (покупець) уклав з компанією WEIFANG GUIHUA AGRICULTURAL EQUIPMENT CO., LTD (далі продавець) зовнішньоекономічний контракт № GH/1 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною Контракту (а.с.22-25). В подальшому продавцем відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікації від 03.01.25 № 2025-2, рахунку-фактури від 29.01.2025 № GН2025-2 було здійснено поставку товару (мотоблоки, грунтофрези). Товарна партія поставлялась на умовах FOB згідно міжнародних торговельних правил ІНКОТЕРМС 2010.

За умовами п. 4 Контракту № GH/1 ціна на товар визначається покупцем і продавцем шляхом переговорів і вказується в специфікаціях (додатках) до цього контракту. У ціну товару включена вартість упаковки і маркування. Загальна сума контракту становить 4 500 000,00 доларів США (а.с.23).

03.01.2025 між продавцем та позивачем була складена і підписана Специфікація до Контракту № GH/1, в якій сторони узгодили, що кількість Товару становить 1 710 шт.; загальна сума 332 175,00 $; умови оплати 100% від вартості товару, передплата (а.с.25).

На підставі Специфікації до Контракту № GH/1 продавець виставив позивачу Інвойс від 29.01.2025 № GH2025-2 (а.с.27-28)

Позивач перерахував продавцю кошти на загальну суму 462 259,70 $, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних інструкцій в іноземній валюті від 04.04.2025 № 1362 та від 07.04.2025 № 1364 (а.с.26-27).

29.04.2025 позивачем для проведення митного оформлення поставленого товару (мотоблоки, грунтофрези) була оформлена в електронному вигляді та направлена відповідачу митна декларація № 25UA78U0, згідно з якою митна вартість товару визначена ним за основним (першим) методом (а.с.13-15).

Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу документи, передбачені ч.ч. 2 та 3 ст. 53 Митного кодексу України (далі МК України), перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: декларація митної вартості (а.с.13-15); зовнішньоекономічний контракт від 21.07.2023 № GH/1 (а.с.22-25); додаток (специфікація) до нього від 03.01.25 № 2025-2 (а.с.25); рахунок-фактура від 29.01.2025 за № GН2025-2; додаток № 2 до інвойсу від 29.01.2025 за № GН2025-2 (а.с.28); платіжні інструкції від 04.04.25 № 1362 (а.с.26) та від 07.04.25 № 1364 (а.с.27).

Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало митниці: договір фрахту від 27.12.2022 № 2712/917/2022 (а.с.30-33); заявку на перевезення від 05.02.25 № 219 (а.с.33); коносамент від 20.02.25 № UTRUST25020199; рахунок від 20.04.25 № L80677 (а.с.34); акт виконаних робіт від 28.04.25 (а.с.36); довідку про транспортні витрати від 20.04.25 (а.с.35); накладні від 17.04.25 № 573923, № 574665, № 574681.

29.04.2025 після аналізу поданих позивачем документів відповідач дійшов висновку щодо необхідності витребування у нього додаткових документів, про що склав відповідне повідомлення (а.с.18).

Відповідач у зазначеному повідомлені запропонував позивачу на підтвердження митної вартості товару надати такі документи:

банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (за наявності);

страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо страхування здійснювалося);

виписку з бухгалтерської документації;

ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

копію митної декларації країни відправлення;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с.18).

29.04.2025 на виконання повідомлення позивач направив лист про надання додаткових документів та надав відповідачу комерційну пропозицію та прайс-лист виробника від 27.12.2024 (а.с.16-18)

07.05.2025 відповідач прийняв щодо позивача рішення про коригування митної вартості товару від 07.05.2025 № UA403070/2025/000168/2 (а.с.12-13).

Зазначене рішення мотивовано тим, що у поданих до митного оформлення документах містяться такі розбіжності:

1) відсутні рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори між продавцем та Global Container Lines Latvija SIA;

2) надані до митного оформлення скановані копії залізничних накладних від 17.04.2025 № 574665, № 574681 не містять інформації про числові значення витрат на транспортування товару, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне сполучення від 01.11.1951, ратифікованої Україною 05.06.1992;

3) надані до митного оформлення примірники залізничних накладних не містять сторінок з інформацією щодо тарифу та вартості перевезення товару;

4) коносамент від 20.02.2025 № UTRUST25020199 жодним чином не завірений, відсутні будь-які підписи, штампи, печатки;

5) оплата за товар здійснювалася з порушенням п. 6 Специфікації від 03.01.2025 № 2025-2, не піддається математичному обчисленню та не підтверджує в повному обсязі оплату за відправлений товар;

6) платіжні інструкції від 04.04.2025 № 1362 та від 07.04.2025 № 1364 не є достатнім підтвердженням оплати за оцінюваний товар, оскільки не містять обов`язкових реквізитів (а.с.13).

Відповідачем також було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403070/2025/000245 з огляду на наявність рішення про коригування митної вартості товару від 07.05.2025 № UA403070/2025/000168/2 (а.с.15-16).

Оцінюючи правомірність рішення про коригування митної вартості товару від 07.05.2025 № UA403070/2025/000168/2, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі МК України), Податковим кодексом України (далі ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно зі ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами ч. 3 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч. 2 ст. 53 МК України є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч. 5 і 6 ст. 52 МК України, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, законодавцем регламентовано вичерпний перелік документів, що мають подаватись декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Крім того, за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 МК України.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ст. 257 МК України).

Суд зазначає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Таким чином, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митного органу при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідний правозастосовний підхід є усталеним у національній правозастосовній практиці та відображений, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.03.2021 по справі № 826/16699/16 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 95493233), від 17.06.2022 по справі № 826/11710/17 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 104818597), від 18.07.2022 по справі № 815/3805/16 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 105290434).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, судом встановлено, що 29.04.2025 позивачем для проведення митного оформлення поставленого товару (мотоблоки, грунтофрези) була оформлена в електронному вигляді та направлена відповідачу митна декларація № 25UA78U0, згідно з якою митна вартість товару визначена ним за основним (першим) методом (а.с.13-15). Однак, відповідач запропонував позивачу надати додаткові документи (а.с.18).

29.04.2025 позивачем на виконання повідомлення про надання додаткових документів було надано відповідачу комерційну пропозицію (а.с.29) та прайс-лист виробника від 27.12.2024 (а.с.29).

07.05.2025 відповідач прийняв щодо позивача рішення про коригування митної вартості товару від 07.05.2025 № UA403070/2025/000168/2 (а.с.12-13).

Суд встановив, що позивач на підтвердження правильності задекларованої митної вартості товару надав документи, обсяг та зміст яких у своїй сукупності відповідають вимогам ст. 53 МК України. У свою чергу, наведені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товару від 07.05.2025 № UA403070/2025/000168/2 недоліки, на переконання суду, не є свідченням неправильності визначення позивачем числового значення складових митної вартості, заявленого до митного оформлення товару.

Поряд із цим, суд зауважує, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками й наявність інформації про те, що ідентичні та подібні товари було оформлено в митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю, якщо відсутні інші законні підстави для витребування додаткових документів, не може бути самостійною підставою для такого витребування та відмови в прийнятті заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною контракту.

Відповідний правозастосовний підхід є усталеним на рівні правозастосовної практики та міститься, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.03.2021 по справі № 826/16699/16 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 95493233), від 20.05.2021 по справі № 1840/2595/18 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 97075599).

Крім того, у міжнародній комерційній практиці інвойс (рахунок-фактура) це документ, що надається продавцем покупцеві та містить перелік товарів, їх кількість і ціну, за якою вони поставлені покупцеві, формальні особливості товару (колір, вага ті інші), умови поставки і відомості про відправника та одержувача. Отже, фактично інвойс є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за товари, що поставляються (або вже фактично поставлені) чи послуги, що надаються (або фактично надані).

При цьому, затвердженої форми інвойсу та вимог щодо його заповнення законодавством України не передбачено.

Стосовно доводів відповідача про відсутність інформації у залізничних накладних про числові значення витрат на транспортування товару, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 15 Угоди про міжнародне залізничне сполучення від 01.11.1951, ратифікованої Україною 05.06.1992 (далі Угода) накладна повинна містити наступну інформацію: 1) назва відправника та його поштова адреса; 2) назва одержувача та його поштова адреса; 3) назва договірного перевізника; 4) назва залізниці та станції відправлення; 5) назва залізниці та пункту призначення; 6) назва прикордонних станцій переходів; 7) назва вантажу та його код; 8) номер відправлення; 9) різновид упаковки; 10) кількість вантажних місць; 11) вага вантажу; 12) номер вагону (контейнеру), ким наданий вагон для перевезення вантажу (відправником або перевізником); 13) перелік супровідних документів, доданих до накладної; 14) про сплату провізних платежів; 15) кількість та знаки пломб; 16) спосіб визначення ваги вантажу; 17) дата укладення договору перевезення.

Таким чином в ст. 15 Угоди мова йде не про числові значення витрат на транспортування, а про інформацію щодо сплати провізних платежів. Слід зазначити, що графа 23 «Сплата провізних платежів» залізничної товаро-транспортної накладної містить інформацію щодо сплати провізних платежів, внесену перевізником при оформленні накладної, тобто накладна містить усю необхідну інформацію, наявність якої визначена Угодою.

Щодо зауваження митного органу про подання до митного оформлення коносаменту від 20.02.25 № UTRUST25020199, який жодним чином не завірений, відсутні будь-які підписи, штампи, печатки, суд зазначає, що декларування товарів здійснювалося з використанням електронної митної декларації, на яку накладено електронний цифровий підпис, до якої надавались електронні (скановані) копії усіх документів. Отже, вимога про наявність на таких документах оригіналів печаток та підписів продавця/покупця є безпідставною.

Телекс-реліз це електронне повідомлення, яке відправляється цією лінією або її агентом в порту навантаження в їх офіс в порту вивантаження електронною поштою або по операційній програмі судохідної компанії, інформуючи тим самим про те, що вантажовідправник або експортер здав один або всі оригінали коносамента, які були видані лінією в порту відвантаження і що товар може бути виданий конкретному вантажоотримувачу без надання ним оригіналу коносамента.

Телекс-реліз жодним чином не впливає на вартість товару, адже не містить вартісних показників. Митниця жодним чином не обґрунтувала, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Тому доводи митниці щодо неможливості перевірки відомостей, що підтверджують вартість товару, через те, що телекс-реліз коносаменту не містить жодних відміток перевізника є безпідставним. Позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару надано пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого у частині 2 ст. 53 МК України та передбачений «Правилами заповнення декларації митної вартості», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення». Надані документи не мають розбіжностей у числових значеннях і у своїй сукупності підтверджують транспортні витрати , як одну з складових митної вартості.

Разом з тим, ст. 53 МК України не визначає коносамент документом, який підтверджує митну вартість товару. За загальним визначенням коносамент це товаророзпорядчий документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу. За своїм функціональним призначенням коносамент є розпискою судновласника, яка свідчить, що певні товари у зазначеній кількості та стані навантажені на судно для перевезення до обумовленого місця призначення, або що товари прийняті під охорону судновласника з метою перевезення.

Таким чином, фактично коносамент підтверджує наявність договору морського перевезення, а не митної вартості імпортованого товару. За наведеного вище, суд вважає, що описане відповідачем зауваження жодним чином не стосується неможливості визнання задекларованої митної вартості та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості.

Також, суд, оцінюючи доводи позивача щодо розбіжностей із Специфікацією від 03.01.2025 № 2025-2, зазначає таке. Суми, сплачені за товар по специфікації від 03.01.25 № 2025-2 згідно обох платіжних інструкцій від 04.04.25 № 1362, з урахуванням заявки про купівлю іноземної валюти від 04.04.25 № 1805, та від 07.04.25 № 1364 піддаються математичному обчисленню і підтверджують повну оплату товару по згаданій вище специфікації.

Крім того, суд враховує правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 02.03.2021 № 380/842/20, згідно до якої, ухвалюючи рішення, суди виходять з того, що у розумінні ст. 53 МК України банківські платіжні документи можуть підтверджувати митну вартість товарів лише в тому випадку, якщо на момент митного оформлення товару декларантом оплачено рахунок за такий товар; відсутність в поданих декларантом документах відомостей щодо термінів оплати, не підтверджує неможливість визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості; дана обставина сама по собі не є доказом, що обґрунтовує митну вартість товару; тобто, строк оплати за товар не впливає на визначення митної вартості товару (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 95241039).

У постанові від 11.04.18 по справі № 804/4680/16 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта» (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 73356004).

Стосовно посилання відповідача на те, що позивачем не подано митну декларацію країни відправлення, а тому відповідач позбавлений можливості впевнитися в достовірності заявлених відомостей, суд зазначає таке.

У розумінні ч. 2 ст. 53 МК України митна декларація країни відправлення не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до ч. 6 ст. 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених ч. 3 ст. 53 МК України, разом з тим, відповідач не довів наявність умов, які передбачають необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

Отже, суд доходить висновку, що для проведення митного оформлення товару позивачем у встановленому законом порядку були подані відповідачу всі необхідні документи з дотриманням вимог ч. 2 ст. 58 МК України та пояснення до них.

Таким чином, у відповідача були всі підстави здійснити митне оформлення товару за методом, визначеним позивачем у ВМД форми МД-2 від 29.04.2025 № 25UA78U0 основним методом, однак відповідач не вчинив цього та прийняв рішення про коригування митної вартості товару від 07.05.2025 № UA403070/2025/000168/2. Отже, таке рішення відповідача, на переконання суду, є протиправним, а відтак, підлягає скасуванню.

Із урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товару від 07.05.2025 № UA403070/2025/000168/2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач, на переконання суду, обґрунтував та довів протиправність рішення про коригування митної вартості товару від 07.05.2025 № UA403070/2025/000168/2.

Відповідачем не надано суду переконливих доказів на обґрунтування правомірності рішення про коригування митної вартості товару від 07.05.2025 № UA403070/2025/000168/2.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 10.06.2025 № б/н (а.с.171) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 11 948,19 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (, 69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, приміщення 19) до Тернопільської митниці (, 46400, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 38) про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару від 07.05.2025 № UA403070/2025/000168/2.

Судовий збір у розмірі 11 948,19 грн. (одинадцять тисяч дев`ятсот сорок вісім гривень дев`ятнадцять копійок) присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (, 69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, приміщення 19) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці (, 46400, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 38).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 15 серпня 2025 року.

Суддя О.В. Прудивус