Справа № 504/2992/24
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 504/2992/24

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

смт. Доброслав;

Дата складання повного тексту рішення

суду 1 інстанції: 30.01.2025 року;

Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Бітова А.І.

Градовського Ю.М.

За участю: секретаря Недашковської Я.О.

представника апелянта Ковальчук В.М.

представника позивача Пахомов І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 січня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України №АА00018730 від 15.04.2024 року;

закрити провадження по справі про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачка є власницею вантажного транспортного засобу спеціалізований вантажний сідловий тягач марки SCANIA модель R440, д.н.з. НОМЕР_1 , сумісно з яким у спірних правовідносинах використано спеціальний напівпричіп - контейнеровоз, переобладнаний у 2022 році на контейнеровоз типу 1А марки SCHMITZ, д.н.з. НОМЕР_2 . В порушення вимог підпункту «б» пункту 22.5 Правил дорожнього руху під час розгляду матеріалів, створених за допомогою технічних файлів, спеціалістом Державної служби України з безпеки на транспорті визначено про дозволену максимальну масу транспортного засобу у 40 тон, а відтак необґрунтовано встановлено перевищення вагових параметрів транспортного засобу на 6.313% (2.525 т).

Враховуючи викладене, а також те, що метадані фіксації адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті не враховують всі характеристики транспортного засобу та не містять повні відомості транспортного засобу, позивачка наполягає на повній необґрунтованості та неправомірності адміністративного стягнення, наявності підстав для скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправною та скасував постанову №АА00018730 від 15.04.2024 року по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 484,48 грн.

В позові в частині стягнення витрат на правничу допомогу суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що положення пункту 22.5 Правил дорожнього України встановлюють різні нормативи навантаження як для руху контейнеровозів так і для руху інших транспортних засобів, їх составів. Зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо составу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягача, так і спеціалізованого напівпричепу-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях перевізника складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

З огляду на те, що спірне перевезення здійснено спеціальним напівпричепом контейнеровозом, суд першої інстанції дійшов висновку про помилковість застосування відповідачем максимально дозволеної фактичної маси транспортного засобу у 40 т. Оскільки максимально дозволена маса транспортного засобу у спірному перевезенні становить 44т і такі вагові параметри автомобільним перевізником дотримано, суд першої інстанції вказав на повну необґрунтованість та неправомірність адміністративного стягнення, наявність підстав для скасування оспорюваної постанови в судовому порядку.

В апеляційній скарзі Державна служба України з безпеки на транспорті, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням законодавства, що регулює спірні правовідносини, і обставинам справи та помилково не враховано, що пункт 22.5 Правил дорожнього руху передбачає умову (здійснення перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра) за дотримання якої, до транспортного засобу може бути застосовано збільшений норматив. При цьому, сам факт реєстрації автомобільного транспорту контейнеровозом не є достатньою підставою для застосування збільшеного нормативу, у разі недотримання умови перевезення контейнеру або змінного кузову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 09.04.2024 року о 19 год. 06 хв. за адресою М-22, км 74 + 810, Полтавська область, автоматичним пунктом фіксації зафіксовано транспортний засіб SCANIA модель R440, д.н.з. НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

За результатом фіксації в автоматичному режимі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. винесено постанову від 15.04.2024 року Серії АА №00018730, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Згідно вказаної постанови, автоматична фіксація правопорушення здійснена технічним засобом WIM 7, WAGA-WIM35, зав. №1, який пройшов повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, про що ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» видано Свідоцтва №04/4380, №1471, строком до 07.11.2024 року, про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь.

Так, технічно зафіксовано перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.313% (2.525 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення показали, що виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу, зокрема, загальна маса ТЗ становить 42525 кг.

Згідно доданих до постанови файлів та як не заперечується учасниками, автомобільне перевезення здійснювалось транспортним засобом SCANIA модель R440, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 транспортний засіб, державний номерний знак НОМЕР_1 , за своїми характеристиками являється спеціалізованим вантажним спеціалізованим сідловим тягачем, власником транспортного засобу зареєстрований ОСОБА_1 .

Також, позивачкою зазначається і відповідачем встановлено, що автомобільне перевезення здійснювалось разом із спеціальним напівпричіпом - контейнеровоз, переобладнаний у 2022 році на контейнеровоз типу 1А марки SCHMITZ, д.н.з. НОМЕР_2 . Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_4 транспортний засіб, державний номерний знак НОМЕР_2 , за своїми характеристиками являється спеціалізованим напівпричепом Н/ПР контейнеровозом, переобладнаним на контейнеровоз типу 1А, власником транспортного засобу зареєстрований ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із винесеною постановою, посилаючись не неправомірність та необґрунтованість адміністративного стягнення, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасника, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 статті 29 Закону України від 30.06.1993 №3353-ХІІ передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом з максимальним значенням для автомобільних доріг державного значення 40т.

Згідно із пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів..

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Слід враховувати, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначає Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року №1174.

За визначеннями, наведеними у пункті 2 Порядку від 27.12.2019 року №1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером; метадані - структуровані дані, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями; система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-комунікаційної системи.

За правилами пунктів 7, 8 Порядку від 27.12.2019 року №1174 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Автоматичні пункти встановлюються в місцях (на ділянках) руху вантажних транспортних засобів на: автомобільних дорогах загального користування державного значення - за рішенням органу управління таких доріг; автомобільних дорогах загального користування місцевого значення - за рішенням облдержадміністрацій; вулицях і дорогах у містах та інших населених пунктах - за рішенням органу місцевого самоврядування.

Місця встановлення автоматичних пунктів погоджуються з Укртрансбезпекою.

Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. №163.

Відповідно до пунктів 11, 12, 13 Порядку від 27.12.2019 року №1174 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Згідно із пунктами 14, 15 Порядку від 27.12.2019 року №1174 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

За правилами пунктів 16, 17 Порядку від 27.12.2019 року №1174 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

У Примітці цієї статті передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Виходячи з обставин справи, підставою для видання оспорюваної постанови про застосування до позивача адміністративного стягнення (штрафу) стали результати автоматичного вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу, та загальної маси транспортного засобу, проведеного 09.04.2024 року автоматичним пунктом на відповідній ділянці автомобільної дороги.

Відповідно до цих результатів вагові параметри вказаного транспортного засобу перевищують нормативно допустимі вагові обмеження, а саме загальної маси транспортного засобу більш ніж на 6.313%.

Виходячи із розрахунку штрафу, адміністративне стягнення згідно оспорюваної постанови застосовано до позивача за перевищення встановлених законодавством вагових норм загальної маси транспортного засобу до 10%.

Так, в момент зважування загальна маса транспортного засобу перевищила максимально допустиму на 2.525 тони, тобто, з урахуванням допустимої похибки, склала 42525 тон замість дозволених 40 тон.

Стосовно доводів позивачки, що у спірних правовідносинах позивачкою під час перевезення використано напівпричіп контейнеровоз, а отже відповідно до пункту 22.5 ПДР максимально допустимою масою транспортного засобу являються 44 тони, колегія суддів погоджується із висновками Державної служби з безпеки на транспорті про те, що визначальним фактором при застосуванні нормативу загальної маси у 44 тони є не лише наявність підтверджуючого документу про те, що транспортний засіб рухався із напівпричепом контейнеровозом, а те, що контейнеровоз здійснював перевезення одного або більше контейнерів.

Водночас, згідно даних Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_4 транспортний засіб марки SCHMITZ, д.н.з. НОМЕР_2 , який використовувався у спірному перевезенні, за своїми характеристиками являється спеціалізованим напівпричепом Н/ПР контейнеровозом, переобладнаним для перевезення контейнеру, здійснював перевезення вантажу насипом (соєві культури).

Таким чином, переобладнання транспортного засобу та зміна технічних характеристик транспортного засобу спростовує доводи позивачки про те, що спірне перевезення здійснювалось за допомогою спеціалізованого напівпричепу контейнеровозу. Отже, сам факт реєстрації автомобільного транспорту - контейнеровозом не поширює на спірне автомобільне перевезення вагові обмеження у 44 тони, передбачені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, з огляду на відмінну форму використання.

З огляду на те, що матеріали справи містять належні та допустимі докази вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП, фіксація адміністративного правопорушення відбулась в установленому законом порядку, матеріали справи про адміністративне правопорушення та представлені учасниками докази містять усі необхідні відомості, передбачені Порядком №1174 і які дозволять у своїй сукупності встановити фактичні обставини правопорушення, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість адміністративного позову, наявність підстав для задоволення позовної заяви та скасування постанови відповідача.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 30 січня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 14.08.2025 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.І. Бітов

Ю.М. Градовський