Справа № 367/782/24
Суддя: Третяк Я. М.
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/782/24
Провадження №2-а/367/67/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

07 серпня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Третяк Я.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Люліної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АА №00015119 від 24.11.2023, винесену Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко І.В. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 132-1 КУпАП - закрити.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом, позивач зазначає, що є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом Н/ПР контейнеровоз в 2023 переобладнаний в Н/ПР (згідно особливих відміток в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), контейнеровоз KRONE, днз НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Вказує, що 23.11.2023 транспортний засіб спеціалізований вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом Н/ПР, контейнеровоз в 2023 переобладнаний в Н/ПР (згідно особливих відміток в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), контейнеровоз KRONE, днз НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , здійснював перевезення cої: тара - 16 240 т; брутто - 42.260 т; нетто - 26 020 т; всього - 26 020 т, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 341 від 23.11.2023.

Окрім цього позивач зазначає, що 24.11.2023 Державною службою України з безпеки на транспорті відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА №00015119 від 24.11.2023.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови серії АА №00015119 від 24.11.2023 о 12 год. 58 хв. 23.11.2023 за адресою М-03, км 81+000, Київська обл., зафіксовано транспортний засіб RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.875% (2.75 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т, як зазначено в постанові, відтак ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Вказує, що у розділі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення» зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей 5 шт., спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 4080 мм, 2-3: 5660 мм, 3-4: 1310 мм, 4-5: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 8200 кг, 2 - 11650 кг, 3 - 9050 кг, 4 - 9350 кг, 5 - 9250 кг, загальна маса - 47500 кг. Отже, головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Ірина Володимирівна визначила наведений транспортний засіб як двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, у зв`язку з чим прийшла до висновку про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу 40 тон.

Наголошує, що з висновком відповідача не погоджується, оскільки транспортний засіб спеціалізований вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 , повна маса - 18 600 кг, маса без навантаження - 8 180 кг, рухався із спеціалізованим напівпричепом Н/ПР контейнеровоз, в 2023 р., переобладнаний в Н/ПР (згідно особливих відміток в Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), контейнеровоз KRONE, днз НОМЕР_2 , повна маса - 36 000 кг, маса без навантаження - 3850 кг, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , а отже рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 000 тонн. А також, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в якості даних транспортного засобу, рух якого зафіксовано в автоматичному режимі, у постанові АА №00015119 від 24 листопада 2023 року зазначено: RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 .

З фотосвітлини на оскаржуваній постанові, встановлено, що на ній зображений транспортний засіб RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом Н/ПР контейнеровозом, в 2023 р., переобладнаний в Н/ПР (згідно особливих відміток в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), контейнеровоз KRONE, днз НОМЕР_2 . В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу KRONE, днз НОМЕР_2 за типом він є спеціалізованим напівпричепом - контейнеровозом. Однак, оскаржувана постанова не містить даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепу-контейнеровоза, приєднаного до транспортного засобу KRONE, днз НОМЕР_2 . Згідно копії товарно-транспортної накладної, а саме: ТТН № 341 від 23.11.2023 р., вантаж (соя) вага брутто становить 42.260 кг. Оскаржувана постанова не містить повні відомості про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), оскільки не містить відомостей про напівпричепи-контейнеровози, що не відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Оскаржувана постанова не містять виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів транспортних засобів, які перевищили нормативні вагові параметри, встановлені саме для контейнеровозів.

Зазначає, що в оскаржуваній постанові зафіксовано лише транспортний засіб - спеціалізований вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 , однак в порушення Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (затвердженого постановою КМУ №1174 від 27 грудня 2019 року) не встановлено державний номерний знак напівпричепу, внаслідок чого відповідно відповідачем не були встановлені дійсні характеристики транспортних засобів. Долучена інформаційна картка також не містить даних щодо типу причепу транспортного засобу. Відповідачем при обрахунку перевищення нормативних параметрів використано параметри, встановлені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху для транспортних засобів та їх составів - фактична маса яких - до 40 т. Разом з тим, згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зазначений транспортний засіб є спеціалізованим напівпричепом - контейнеровозом, а отже в силу положень п. 22.5 ПДР допустима загальна вага перевезення для контейнеровоза становить 42 тони, а тому розрахунки Відповідача щодо перевищення нормативних параметрів є невірними внаслідок використання невірних вихідних даних. Зокрема, враховуючи, вихідні дані зазначені у постанові серії АА №00015119 від 24.11.2023 року розрахунок відсоткового перевищення загальної маси мав складати: ((47500 - 42000 - 10% * 47500) /42000) * 100 = 1, 786 % (750кг). Оскаржувана постанова прийнята на підставі не підтверджених висновків щодо порушенням позивачем вимог пункту 22.5 ПДР України в частині перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу, в діях Позивача складу вказаного адміністративного правопорушення, що є підставою для задоволення позову Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Ураховуючи вищевикладене, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 02.05.2024 відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В ухвалі суду визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 162 КАС України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 163 КАС України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.

Відповідно до ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилося та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

07 червня 2024 року до суду від представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Коломієць В.О. надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечувала.

На обґрунтування наявних заперечень зазначила, що головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко І. В., складено постанову серія АА № 00015119 від 24.11.2023, згідно з якою встановлено, що 23.11.2023 о 12 год 58 хв., за адресою М-03, км 81+000, Київська обл., відповідальна особа ОСОБА_1 , допустив рух транспортного засобу RENAULT MAGNUM DXI 480 , ДНЗ НОМЕР_6 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.875% (2.75 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM 3, 3: свідоцтво про повірку підсистеми вагового контролю № 35-02/1133-1136 чинні до 02.10.2024 року, свідоцтво про повірку підсистеми габаритного контролю № 21/96 чинні до 21.09.2024 року. Також зазначила, що здійснюючи перевезення вантажу із певними відхиленнями від встановлених нормативів, користувач транспортним засобом завідомо погоджується на перевищення встановлених вагових та габаритних параметрів транспортного засобу. Таке рішення призводить до негативної ситуації з автодорогами, оскільки перевезення вантажів із перевищення нормативних вагових та/або габаритних параметрів передусім пошкоджує дорожнє покриття, порушуючи його міцність та цілісність, що в подальшому спричиняє руйнування дорожнього полотна. Тобто, встановлення відповідних нормативів та притягнення до відповідальності за їх перевищення слугує превентивним та компенсаційним заходом, що в свою чергу підвищить безпеку руху на автодорогах та слугуватиме збереженню українських автошляхів. Як наслідок, саме від обачності водіїв при дотриманні встановлених параметрів транспортних засобів під час здійсненне перевезення вантажу та збереження стану доріг залежить якість та своєчасність забезпечення потреб економіки, соціальної сфери громадян. Вказала, що сам факт наявності товарно транспортної накладної не виключає перевезення одночасно і інших товарно матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. В даному випадку позивача притягнуто до відповідальності за перевищення загальної маси транспортного засобу, адже транспортний засіб не використовувався як контейнеровоз, оскільки перевезення вантажу не здійснювалось у контейнері. Вважає, що постанова, яка оскаржується позивачем за своїм змістом повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою відповідача було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності згідно частини 2 статті 132-1 КУпАП.

Також наголосила, що визначальним фактором при застосуванні нормативу загальної маси 42 тони, є не лише наявність підтверджуючого документу про те, що транспортний засіб рухався із напівпричепом контейнеровозом, а й те, щоб контейнеровоз здійснював перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Зміст свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, доданого позивачем до позовної заяви, зміст фотофіксації (в момент вчинення правопорушення) транспортного засобу, яким здійснено перевезення вантажів у цій справі, свідчить про те, що транспортний засіб перевозив вантаж у напівпричепі контейнеровозі, однак не у контейнерах або в змінних кузовах, а тому загальна маса транспортного засобу повинна складати 40 т. Напівпричіп-контейнеровоз не є тотожним контейнера, а є засобом перевезення контейнера, а також інших тар (кузовів), що можуть містити вантаж. Отже, позивач здійснював перевезення вантажу не в контейнерах в розумінні вищезазначених норм, а тому фактична маса для такого транспортного засобу має бути не більше 40 тон. Одного зазначення в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, що напівпричіп є контейнеровозом не є свідченням того, що вантаж перевозився у контейнерах. Адже, контейнеровоз є лише платформою на яку кріпляться контейнери або змінні кузови для перевезення вантажу. Так як перевезення вантажу контейнеровозом з контейнером являє собою можливість здійснення перевезення більшої маси, то відповідні норми мають бути дотримані. Відповідно до фотофіксації транспортного засобу вбачається, що напівпричіп не має верхньої частини, тобто до конструкції контейнера внесено зміни- додано тентований верх. Також, з фотофіксації вбачається відсутність будь-якого маркування та пломбування. Отже, якщо в реєстраційних документах транспортного засобу вказано «контейнеровоз», він є типу причепа або напівпричепа для перевезення контейнерів по автомобільним дорогам, то лише при використанні такого транспортного засобу як засобу спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій контейнерів, допускається навантаження, передбачене п. 22.5 ПДР. Також вказала, що позивач пропустив строк звернення до суду. Тому просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

21.06.2024 від представника позивача ОСОБА_1 Зубчук О.Р. надійшла відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом Н/ПР контейнеровоз в 2023 р. переобладнаний в Н/ПР (згідно особливих відміток в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), контейнеровоз KRONE, днз НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Згідно копії товарно-транспортної накладної № 341 від 23 листопада 2023 року, транспортний засіб спеціалізований вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом Н/ПР, контейнеровоз в 2023 переобладнаний в Н/ПР (згідно особливих відміток в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), контейнеровоз KRONE, днз НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , здійснював перевезення cої: тара - 16 240 т; брутто - 42.260 т; нетто - 26 020 т; всього - 26 020 т., вантаж (соя) вага брутто становить 42.260 кг.

23 листопада 2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко І.В. винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовану в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00015119 від 24.11.2023 р., якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 23.11.2023 р. о 12 год. 58 хв. за адресою М-03, км 81+000, Київська обл., зафіксовано транспортний засіб RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.875% (2.75 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т, як зазначено в постанові.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року № 2862-IV встановлено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:

б) фактичної маси: вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 т (для доріг державного значення) та 14 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль - 25 т (26 т - для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9.5 тони) (для доріг державного значення) та 21 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль - 32 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - 36 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, - 42 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, - 44 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом - 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення).

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 року встановлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

За приписами ч.2 ст.132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно пп. «б» п. 22.5 ПДР України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси:

- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тон для доріг державного значення;

-трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони для доріг державного значення.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б`та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Судом враховується, що приписи ст. 251 КпАП України визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розрахунок % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними засобами, вулицями або залізничними переїздами, відповідно до Додатку 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі (пункт 3 розділу II), затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 р. № 512, здійснюється за формулою:

% перевищення =х факт - х норм - похибка пристрою х 100 %,х норм

де х факт фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); х норм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр), зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР. Похибка пристрою - регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на х факт (під час розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Однак, оскаржувана постанова не містять даних щодо фактично зафіксованої ваги транспортних засобів, вказівки на максимально дозволене навантаження на осі, похибки пристрою, що позбавляє суд можливості перевірити правильність здійснених розрахунків.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Згідно п. п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Пунктом 7 Порядку № 1174 встановлено, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163 (абз. 6 п. 8 Порядку №1174).

Відповідно до п. 9 зазначеного Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Як було встановлено раніше, наголошуючи на протиправності оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 посилалася, зокрема, на те, що посадовими особами Укртрансбезпеки не враховано належність напівпричепу до контейнеровозів, що свідчить про неправильність обчислення максимально допустимої загальної маси транспортного засобу 40 тон замість 42 тон.

З фотосвітлини на оскаржуваній постанові, встановлено, що на ній зображений транспортний засіб RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом Н/ПР контейнеровозом, в 2023 р., переобладнаний в Н/ПР (згідно особливих відміток в Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), контейнеровоз KRONE, днз НОМЕР_2 .

Відповідно свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , 23 листопада 2023 року транспортний засіб спеціалізований вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом Н/ПР, контейнеровоз в 2023 переобладнаний в Н/ПР (згідно особливих відміток в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), контейнеровоз KRONE, днз НОМЕР_2 .

Отже, матеріали справи, у тому числі фотознімки свідчать, що у спірному випадку здійснювалися саме контейнерні перевезення відповідним транспортним засобом - контейнеровозом.

Зі змісту постанови серії АА №00015119 від 24 листопада 2023 року вбачається, що суть встановленого порушення полягає у допущені відповідальною особою руху транспортного засобу із перевищенням параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,875 % (2,75 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Тобто, об`єктивна сторона порушення визначена у перевищенні максимальної фактичної маси транспортного засобу на 6,875 % (2,75 тон), у зв`язку з чим прийнято рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

У розділі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення» зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей 5 шт., спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 4080 мм, 2-3: 5660 мм, 3-4: 1310 мм, 4-5: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 8200 кг, 2 - 11650 кг, 3 - 9050 кг, 4 - 9350 кг, 5 - 9250 кг, загальна маса - 47500 кг.

Отже, Головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко Ірина Володимирівна визначила наведений транспортний засіб як двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, у зв`язку з чим прийшла до висновку про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу 40 тон.

Позивач з висновком посадової особи Відповідача не погоджується, оскільки транспортний засіб спеціалізований вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 , повна маса - 18 600 кг, маса без навантаження - 8 180 кг, рухався із спеціалізованим напівпричепом Н/ПР контейнеровоз, в 2023 р., переобладнаний в Н/ПР (згідно особливих відміток в Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), контейнеровоз KRONE, днз НОМЕР_2 , повна маса - 36 000 кг, маса без навантаження - 3850 кг, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , а отже рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 000 тонн. А також, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в якості даних транспортного засобу, рух якого зафіксовано в автоматичному режимі, у постанові АА №00015119 від 24 листопада 2023 року зазначено: RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 є власником спеціалізований вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Як видно з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу KRONE, днз НОМЕР_2 за типом він є спеціалізованим напівпричепом - контейнеровозом.

Однак, оскаржувана постанова не містить даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепу-контейнеровоза, приєднаного до транспортного засобу KRONE, днз НОМЕР_2 .

Згідно копії товарно-транспортної накладної, а саме: ТТН № 341 від 23.11.2023 р., вантаж (соя) вага брутто становить 42.260 кг.

Оскаржувана постанова не містить повні відомості про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), оскільки не містить відомостей про напівпричепи-контейнеровози, що не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Оскаржувана постанова не містять виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів транспортних засобів, які перевищили нормативні вагові параметри, встановлені саме для контейнеровозів.

Термін «контейнер» включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

Вантажним контейнером називається одиниця транспортного устаткування багаторазового застосування, призначена для перевезення і тимчасового збереження вантажу без проміжних перевантажень, зручна для механізованого завантаження і вивантаження вантажів, обладнана пристосуваннями для механізованого навантаження, установки і зняття її з транспортного засобу, внутрішнім об`ємом, рівним 1 м3 і більше. Розрізняють контейнери універсальні, спеціалізовані і контейнери-платформи.

Універсальні контейнери (ГОСТ 18447-79) використовуються для перевезення штучних вантажів широкої номенклатури, укрупнених вантажних одиниць і дрібноштучних вантажів.

Спеціалізовані контейнери призначені для вантажів обмеженої номенклатури чи окремих видів вантажів (ГОСТ 19417-74).

Контейнер-платформа - вантажна платформа з конструктивними особливостями і розмірами основи контейнера.

Автотранспортний засіб зі змінним кузовом - спеціалізований транспортний засіб, обладнаний пристроєм для установки та знімання швидко відокремлюваного від шасі кузова, установленного при зніманні на опори чи дорожню поверхню. Для перевезення змінних кузовів найчастіше використовуються шасі одиночних автомобілів і напівпричепів.

Тобто суть типу «контейнеровоз» означає наявність на автомобілі зйомного контейнера чи змінного кузова згідно п.22.5 б) ПДР України. Тип даних транспортних засобів вказано у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів.

У всіх випадках здійснення перевезень відбувалось двовісними автомобілями (тягачами) з трьохвісними спеціалізованими напівпричепами (контейнеровозами), до яких пунктом 22.5 ПДР передбачено вагову норму 42 тонни.

Так, в оскаржуваній постанові зафіксовано лише транспортний засіб - спеціалізований вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM DXI 480, ДНЗ НОМЕР_1 , однак в порушення Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (затвердженого постановою КМУ №1174 від 27 грудня 2019 року) не встановлено державний номерний знак напівпричепу, внаслідок чого відповідно відповідачем не були встановлені дійсні характеристики транспортних засобів. Долучена інформаційна картка також не містить даних щодо типу причепу транспортного засобу.

Відповідачем при обрахунку перевищення нормативних параметрів використано параметри, встановлені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху для транспортних засобів та їх составів - фактична маса яких - до 40 т.

Разом з тим, згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зазначений транспортний засіб є спеціалізованим напівпричепом - контейнеровозом, а отже в силу положень п. 22.5 ПДР допустима загальна вага перевезення для контейнеровоза становить 42 тони, а тому розрахунки Відповідача щодо перевищення нормативних параметрів є невірними внаслідок використання невірних вихідних даних.

Зокрема, враховуючи, вихідні дані зазначені у постанові серії АА №00015119 від 24.11.2023 року розрахунок відсоткового перевищення загальної маси мав складати: ((47500 - 42000 - 10% * 47500) /42000) * 100 = 1, 786 % (750кг).

При цьому щодо посилання представника відповідача на те, що всупереч вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.01.1997 №363, ОСОБА_1 не було надано доказів перевезення контейнера з відповідним маркуванням, суд зазначає, що можливе недотримання власником вантажу або ж перевізником вимог щодо маркування контейнеру не може змінити призначення та технічні характеристики одиниці транспортного обладнання, яка розміщена на спеціалізованому напівпричепі-контейнеровозі, для цілей її ідентифікації як причепа-контейнеровоза у розумінні Правил №363 та для цілей застосування положень пункту 22.5 ПДР України.

До того ж, оскаржуваною постановою позивача було притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення правил маркування контейнерів.

У площині наведеного суд звертає увагу, що відповідно до п. п. 1, 2, 4, 5, 6 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі - Інструкція № 512), уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП.

Оскаржувана постанова прийнята на підставі не підтверджених висновків щодо порушенням позивачем вимог пункту 22.5 ПДР України в частині перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу, в діях Позивача складу вказаного адміністративного правопорушення, що є підставою для задоволення позову.

Таким чином, достовірність зроблених відповідачем вимірювань стосовно вантажу, який перевозився вказаним автотранспортним засобом є сумнівним, оскільки неможливо встановити на підставі чого Державна служба України з безпеки на транспорті, не визначивши тип, модель, марку причепу/напівпричепу, категорію транспортного засобу, для розрахунку відсотку перевищення маси нормативних параметрів застосовує максимально допустиму вагу саме 40 т, а не іншу, передбачену п.22.5 ПДР України для різних типів автомобілів, причепів/напівпричепів.

Водночас, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Всупереч зазначеним вище нормам, оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

В той же час, відповідно до наданих позивачем товарно-транспортних накладних, загальна вага завантажених автотранспортних засобів не перевищувала максимально допустиму п. 22.5б ПДР України вагову норму 40 т.

Будь-яких доказів у відповідності до ст. 251 КУпАП на підтвердження винуватості позивача відповідач до суду не надав, у зв`язку з чим спростувати твердження позивача немає можливості.

Постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не є беззаперечними доказами вчинення нею правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Такі постанови по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, суд встановив, що оскаржувані постанови слід скасувати у зв`язку з відсутністю доказів вчинення адміністративних правопорушень, а провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події таких правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

У відповідності до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження повноважень представника Пшеславського К.В., адвоката Зубчук О.Р. додано копію ордеру серії АІ № 1532423, виданого на підставі договору про надання правової допомоги № 1022 від 16.01.2024, копію договору про надання правової (правничої) допомоги №16.01.2024, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «LegalArt», копія звіту про виконання договору № 1022 від 16.01.2024 про надання правової (правничої) допомоги адвокатським об`єднанням «LegalArt» від 21.06.2024, за яким вартість виконаних робіт становить 3000,00 грн.; копія звіту про виконання договору № 1022 від 16.01.2024 про надання правової (правничої) допомоги адвокатським об`єднанням «LegalArt» від 23.01.2024, за яким вартість виконаних робіт становить 5000,00 грн.; копія квитанції № 190358039 на суму 5000,00 грн.; копія платіжної інструкції № 0.0..1 на суму 3 000,00 грн., в якості оплати за юридичні послуги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

08.07.2024 від представника відповідача Коломієць В.О. надійшли заперечення на заяву щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, в яких просила відмовити у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу. У своїй заяву представник відповідача вказала про наявність сумнівів у заявлених витратах на правничу допомогу, оскільки позивачем не надано детального переліку послуг, в якому б зазначався конкретний час, витрачений адвокатом на кожну окрему послугу (відповідний вид робіт).

Суд звертає увагу, що подані до суду докази в повному обсязі підтверджують факт надання правничої допомоги, її обсяг із детальним описом виконаних робіт, залучення до надання правничої допомоги адвоката Зубчук О.Р., відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 16.01.2024.

Наведене свідчить про безпідставність вимог Державної служби України з безпеки на транспорті, викладених у запереченнях щодо відмови позивачу у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

При цьому, відповідач не скористався своїм правом на подання належним чином обґрунтованого клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу із визначенням розміру судових витрат позивача на правничу допомогу, які підлягають розподілу.

Враховуючи викладене, з огляду на задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а також оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи складність справи та предмет позову, співмірність складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), у зв`язку з чим заява представника позивача підлягає задоволенню, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241-246, 250, 255, 263, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, - задовольнити.

Постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00015119 від 24.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Києв, вул. Антоновича, 51, ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Києв, вул.Антоновича, 51, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Третяк Я.М.