Справа № 673/723/25
Суддя: Ягодіна Т. В.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 673/723/25
Провадження № 2-а/673/19/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2025 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді Ягодіної Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.

представника позивача Довгаля П.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

В липні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог вказав, що постановою серії ЕНА № 5047635 від 23 червня 2025 року, винесеною старшим інспектором Управління патрульної поліції в Хмельницькій області капітаном поліції Назар А.Ф., його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП за порушення вимог п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн в зв`язку з тим, що 23 червня 2025 року в 09 год. 18 хв. в м. Хмельницькому на площі Привокзальній, 1 керував транспортним засобом, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, у якого тип зовнішніх світлових приладів, а саме, підсвітка заднього номерного знака не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу, а саме, встановлено саморобні світлові елементи, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

З вказаною постановою не погоджується та зауважує, що він являється найманим працівником та працює водієм автомобіля марки «MERSEDES BENZ SPRINTIER»» 3100, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 . Даний транспортний засіб використовується власником для надання послуг з перевезення пасажирів. Вранці 23.06.2025 року позивач здійснював перевезення пасажирів до м. Хмельницького, де на Привокзальній площадці автобусної станції очікував відправлення наступного рейсу. Будь-яких порушень ПДР він не вчинив. Проте, під час огляду вказаного транспортного засобу працівник поліції, не реагуючи на його заперечення, склав оскаржувану постанову. З приводу зазначеного у такій постанові порушення позивач вказав, що автомобіль, яким керував за кілька днів проходив перевірку технічного стану і за його наслідками був визнано технічно справним. З огляду на викладене, просив поновити строк на оскарження вказаної постанови, скасувати її та закрити провадження у справі, стягнувши з відповідача судові витрати.

Ухвалою судді від 14.07.2025 року поновлено строк звернення до адміністративного суду, позовну заяву прийнято до розгляду із відкриттям провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

23.07.2025 року Управління патрульної поліції в Хмельницькій області подало до суду відзив на позовну заяву згідно якого вказувало на безпідставність позовних вимог, зазначивши, що 23.06.2025 р. працівниками патрульної поліції проводилась фіксація на місці вчинення адміністративного правопорушення. На відеозаписі із нагрудної камери поліцейського чітко видно, що над номерним знаком розміщена світлодіодна стрічка, в той час як очевидним є те, що конструкцією транспортного засобу передбачено два ліхтарі, які на момент огляду відсутні. При цьому, позивач не заперечував, що відбулася замінила підсвітки номерного знаку, яка не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу. На скріншоті зробленому з відеозапису нагрудного відео реєстратора N475934, видно місця для підсвітки номерного знаку, передбачені конструкцією даного транспортного засобу (позначені цифрою 1), яка складається з двох ліхтарів. В той час вона була замінена одним саморобним, навіть не від іншого ТЗ. Дійсно, згідно п 6.1.3 ДСТУ 3649:2010, на знятих із виробництва КТЗ, або на тих, що приведено у відповідність до вимог цього стандарту або переобладнано згідно з погоджувальними документами, дозволено встановлювати ПЗС від іншого КТЗ із застосуванням вимог ДСТУ UN/ECER 48-02. Однак, згідно п. 6.1.1 ДСТУ 3649:2010, не дозволено змінювати розташування ПЗС, їх демонтувати, встановлювати додаткові ПЗС, а також змінювати режим роботи ПЗС, якщо це не передбачено конструкцією або документами щодо погодження переобладнання КТЗ. Конструкцією даного транспортного засобу явно передбачено два ліхтарі освітлення номерного знаку, а не один посередині. Крім того, згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу N01244-00273-25 від 19.06.2025 р., який додав до позовної заяви позивач, транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним, але оскаржувана постанова була винесена 23.06.2025p., тобто у позивача було достатньо часу для переобладнання підсвітки даного ТЗ. Враховуючи вищевказане, вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 28.07.2025 року замінено у даній справі первісного відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції належним відповідачем Департамент патрульної поліції (адреса м. Київ вул. Федора Ернста, 3).

11.08.2025 року Департамент патрульної поліції подав до суду відзив на позовну заяву аналогічний за змістом відзиву Управління патрульної поліції в Хмельницькій області.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, однак належним чином були повідомлені про розгляд справи.

При цьому представник позивача Довгаль П.С. подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності підтримуючи вимоги позову в повному обсязі.

Враховуючи неявку сторін в судове засідання та обмежені строки розгляду справи, передбачені ч. 1 ст. 286 КУпАП, у відповідності до ст. 205 КАС України, справу розглянуто за відсутності учасників справи на підставі наявних у ній доказів.

Згідно вимог частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5047635 від 23 червня 2025 року, винесеною старшим інспектором Управління патрульної поліції в Хмельницькій області капітаном поліції Назар А.Ф., Поліщук Г.В. притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП за порушення вимог п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 гривень.

У даній постанові зазначено, що 23 червня 2025 року о 09 год. 18 хв. в місті Хмельницькому по площі Привокзальній, 1 останній керував транспортним засобом марки «MERSEDES BENZ SPRINTIER 3100», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, у якого тип зовнішніх світлових приладів, а саме, підсвітка заднього номерного знака не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу, а саме, встановлено саморобні світлові елементи, чим порушив п. 31.4.3 ПДР(п. 31.4. ПДР керування водієм ТЗ, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів Правил дорожнього руху і технічної експлуатації, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

За приписами п. 31.4.3. Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів чи використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу цього світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

За приписами частини другої статті 121 КУпАП передбачено склад адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого полягає, в тому числі, керуванні водієм транспортним засобом, технічний стан та обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами;висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ч. 1ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частинами 2, 4 вказаної статті визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1статті 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановлено законом.

Крім того, за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем не надано жодного доказу в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували той факт, що на транспортному засобі «MERSEDES BENZ SPRINTIER 3100», яким керував позивач, був встановлений прилад зовнішнього освітлення заднього номерного знака, який не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу.

Долучені до відзиву на позовну заяву фотознімки та відеозапис з бодікамери поліцейського підтверджують лише той факт, що на транспортному засобі, яким керував позивач, був встановлений прилад зовнішнього освітлення заднього номерного знака, однак дані докази не підтверджують, що такий прилад зовнішнього освітлення не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу «MERSEDES BENZ SPRINTIER 3100». А посилання відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що технічним характеристикам транспортного засобу відповідає наявність двох ліхтарів у виді підсвічування заднього номерного знаку є лише припущенням.

Крім того, відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01244-00273-25 від 19.06.2025 року вбачається, що на транспортному засобі, яким керував позивач, будь-якого переобладнання виявлено не було, транспортний засіб визнано технічно справним.

Викладене свідчить про недоведеність у відповідності до ст.77 КАС України правомірності винесеної поліцейським Назаром А.Ф. постанови серії ЕНА № 5047635 від 23.06.2025 року, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за приписами ч.2 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в передбаченому санкцією зазначеної статті розмірі 680 грн., що є підставою для визнання її протиправною та скасування, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 , - закриттю.

Крім того, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

З поміж того, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, в оскаржуваній постанові також не вказано найменування підпункту п. 31.4.3. Правил дорожнього руху України, правила якого нібито порушив позивач. Отже, при складанні постанови серії ЕНА № 5047635 від 23.06.2025 працівником поліції зазначено п.31.4.3 ПДР України як загальний пункт ПДР, а не пункт ПДР, який саме був порушений позивачем, що вказує на недотримання поліцейським вимог ст. 283 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови.

Крім того, в оскаржуваній постанові не вказано конкретного пункту ДСТУ 3649:2010, порушення якого нібито допустив позивач, що також вказує на недотримання поліцейським вимог ст. 283 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови.

Означені порушення вцілому вказують на неконкретність обвинувачення згідно оскаржуваної постанови, складеної відносно ОСОБА_1 .

Також суд зазначає, що навіть якщо припустити наявність порушення зі сторони позивача, тобто, що на транспортному засобі, яким керував позивач, дійсно був встановлений прилад зовнішнього освітлення заднього номерного знака, який не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу, то таке порушення було виявлено в денний час доби о 09 год 18 хв., а такий прилад зовнішнього освітлення не використовувався та після зауваження поліцейського позивач мав намір його замінити. Таким чином, навіть якщо правопорушення і мало місце, то воно позивачем могло бути усунуто до настання темної пори доби.

Якщо під час руху виникає несправність, передбачена підпунктом "а" пункту 31.4.3 ПДР, то це врегульовано пунктом 31.5 цих же Правил, вимогами якого передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 згаданих вже Правил.

Заборона подальшого руху транспортного засобу передбачена у пункті 31.6 ПДР, у тому разі, якщо: а) робоча гальмова система чи рульове керування не дають змоги водієві зупинити транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю; б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів; в) під час дощу або снігопаду не працює склоочисник з боку розміщення керма; г) зіпсований тягово-зчіпний пристрій автопоїзда.

Отже, повна заборона подальшого руху транспортним засобом може бути лише у випадку, коли у темну пору доби не горять лампи усіх фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, не надано до суду жодних належних доказів, які б беззаперечно підтвердили факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, то суд вважає, що притягнення останнього до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим, внаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Разом з тим, згідно ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, вимога позивача про визнання оскаржуваної постанови протиправною не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування оскаржуваної постанови судом були задоволені, в порядку ч.1 ст. 139 КАС України з відповідача Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі ст. ст. 121, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд-

у х в а л и в :

Позовні вимоги задоволити частково.

Скасувати постанову серії ЕНА № 5047635 від 23 червня 2025 року старшого інспектора Управління патрульної поліції в Хмельницькій області капітана поліції Назара А.Ф про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 паспорт № НОМЕР_3 , виданий 18.04.2022 року органом 6818;

Відповідач:

Департамент патрульної поліції ( місце знаходження м. Київ вул. Федора Ернста, 3 ).

Суддя: Т. В. Ягодіна