Справа № 601/1719/25
Суддя: Білосевич Г. С.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №601/1719/25
Провадження № 2-а/601/176/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець адміністративну справу № 601/1719/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови № 973 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 30.05.2025, складену відносно ОСОБА_1 і закрити справу за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У поданій заяві позивач посилається на те, що постановою від 30.05.2025 року № 973 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку «Укрпошта» направлявся рекомендаційний лист, який містив повістку № 2364324 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 12.03.2025 року. Далі в постанові зазначено, що ОСОБА_1 на визначену дату і час не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 і не надав підтверджуючих документів, що засвідчували б поважність неприбуття у визначений строк не надав, чим порушив правила військового обліку, затверджені постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, а тому на нього наклали штраф у сумі 17000,00 грн. Позивач вказує на те, що він має законне право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до п. 11 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так як він має дружину з інвалідністю ІІ групи. Наявність права на відстрочку свідчить про те, що ОСОБА_1 не мав обов`язку з`являтись до ІНФОРМАЦІЯ_3 для мобілізаційних заходів, а також виключає будь який умисел у порушенні правил військового обліку. Позивач не отримував жодної повістки та працівники пошти його не повідомляли про наявність листа з ІНФОРМАЦІЯ_3 , йому про нього відомо не було. Місця свого проживання позивач не змінював. Відповідачем не надано доказів того, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 12.04.2025 року. Позивач вважає, що протокол відносно нього складено з порушенням ч. 1 ст. 256 КУпАП, у ньому невірно зазначено його анкетні дані та помилково вказано по-батькові ОСОБА_3 . Тому позивач вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки розглянута не об`єктивно з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи. ОСОБА_1 просить скасувати постанову № 973 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 30.05.2025 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання від представника позивача адвоката Парфенчук Ю.А. надійшла заява, в якій вона підтримала поданий позов, просить його задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві та справу слухати у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином.

17.06.2025 року на адресу Кременецького районного суду Тернопільської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник вказує на те, що ОСОБА_1 своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги ст. 22 ч. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме не з`явився на 12.04.2025 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , будь яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність не прибуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття), визначений у повістці не надавав, чим порушив правила військового обліку, затверджені Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487. Тому постановою № 512 від 25.03.2025 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Представник вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення вирішена в точній відповідності з законом, а оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою. Під час розгляду справи відносно позивача з`ясовані всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до вимог КУпАП, зокрема встановлено, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, встановлено його вину та обставини скоєння правопорушення піч час дії особливого періоду в умовах воєнного стану. З підстав вищевикладеного представник відповідача наголошує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 діяв в межах наданих повноважень, не порушуючи права та законні інтереси позивача та у спосіб визначений законодавством. Відтак заявлені позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_2 вважаємо безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача просить справу слухати у її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований ст. 286 КУпАП про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_4 за № 973 від 30 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17 000 грн. У даній постанові вказано, що ОСОБА_1 , у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 18 травня 2024 року (зі змінами) за допомогою поштового зв`язку «Укрпошта» направлявся рекомендаційний лист з повідомленням, який містив у собі повістку № 23644324 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 12 березня 2025 року. Згідно підпункту 2, пункту 41 Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року (зі змінами), належним підтвердження оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. Згідно абзацу 1 пункту 1 статті 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. На визначену дату і час громадянин ОСОБА_1 , не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття), визначеній у повістці не надав, чим порушив правила військового обліку, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України 30 грудня 2022 року №1487. Враховуючи вищенаведене громадянин ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративного правопорушення так, як не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із свідоцтва про одруження за № НОМЕР_1 слідує, що 19.09.1992 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 , про що зроблено актовий запис № 157.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_6 призначено пенсію по інвалідності 2 гр..

02.06.2025 р. ОСОБА_1 пройшов ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджено довідкою № 2025-0602-1323-3170-7 від 02.06.2025 р.

Із повістки № 2364324 слідує, що на ім`я ОСОБА_1 було виписано повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 12.03.2025 року о 09:00 год. для проходження медичного огляду.

Згідно протоколу від 15.04.2025 р. за № 4281, вбачається, що ОСОБА_1 направлялася повістка № 2364324 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 12.03.2025 року о 09:00 год. для проходження медичного огляду. На вказану дату та час ОСОБА_1 не з`явився, чим здійснив адмінправопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст.210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), визначено Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 за №36/41381 (далі - Інструкція).

Протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (абз 1, ч. 1 Інструкції).

Відповідно до п. 3 Розділу ІІ Інструкції у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 Розділу ІІ Інструкції до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Отже, відповідно до вказаних вище норм законодавства факт вчинення адміністративного правопорушення викладається уповноваженою посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки у протоколі.

В даному випадку протокол складено із порушенням вимог щодо його складання, посадовою особою не з`ясовано особи правопорушника, так як невірно вказані його анкетні дані, не описано змісту адміністративного правопорушення, і тому даний протокол не є належним доказом по справі.

Частинами 9,10 Розділу ІІ Інструкції встановлено,що матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно достатті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 4) (далі - постанова).

Згідно із ч. 2 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Отже, постанова про адміністративне правопорушення не є доказом вчинення особою адміністративного правопрушення. Підставою для її прийняття є докази вчинення адмінітративного правопрушення, в тому числі і протокол.

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.

Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, на підставі яких саме доказів відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 абз. 1 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Також, з наданих документів не можливо встановити чи викликався ОСОБА_1 для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08.06.1976, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21.02.1984, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25.08.1987, no. 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Більш того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем шляхом надання належних та допустимих доказів не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові від 30.05.2025 року № 973, а відтак притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справі про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладених обставин, враховуючи відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова № 973 від 30 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 210, 251, 278, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 161, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Скасувати постанову № 973 по справі про адміністративне правопорушення від 30 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , житель: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Головуючий: Г. С. Білосевич