Справа № 200/4987/25
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2025-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 серпня 2025 року Справа №200/4987/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Волгіна Н.П., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та стягнення середнього заробітку, а також надані позивачем на виконання вимог ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви документи, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Донецької обласної прокуратури, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Донецької обласної прокуратури щодо невиконання постанови Верховного Суду від 7 липня 2022 року у справі № 200/1256/21-а щодо поновлення позивача на посаді;

- стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання постанови Верховного Суду від 7 липня 2022 року у справі № 200/1256/21-а за період з 8 липня 2022 року по 2 липня 2025 року у сумі 838 539,00 грн.

7 липня 2025 року протоколом автоматизованого розподілу справу між суддями справу № 200/4987/25 розподілено для розгляду судді Донецького окружного адміністративного суду Череповському Є.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 8385,39 грн.

17 липня 2025 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення, у яких зазначено що позов подано через систему Електронний суд, тому відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» має застосовуватись коефіцієнт 0,8; як наслідок, сума судового збору має складати 6708,31 грн (8385,39 грн х 0,8).

21 липня 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду від позивача надійшов доказ на підтвердження сплати судового збору у розмірі 6708,31 грн - платіжна інструкція № 0.0..1 від 17 липня 2025 року.

8 серпня 2025 року протоколом автоматизованого розподілу справу між суддями справу № 200/4987/25 передано для розгляду судді Донецького окружного адміністративного суду Волгіній Н.П.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України(далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем, крім іншого, заявлені позовні вимоги стосовно не виконання Донецькою обласною прокуратурою постанови Верховного Суду від 7 липня 2022 року у справі № 200/1256/21-а про поновлення позивача на посаді.

Приписами ст. 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26 червня 2013 року, звернув увагу, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Європейський суд з прав людини в п. 40 Рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», п. 68).

Конституційний Суд України, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Враховуючи наведене, судове рішення, яке набуло законної сили, є обов`язковим до виконання на всій території України.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах.

Так, відповідно до ст. 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому ст.ст. 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 382 КАС України встановлено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення; підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення про поновлення позивача на посаді (про яке він зазначає у позові) він має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством .

При цьому не виконання судового рішення, яке набуло законної сила, не може бути самостійним предметом окремого позовного провадження, так як фактично має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав - але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 378, 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача - шляхом подання адміністративного позову.

Висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15, від 3 квітня 2019 року по справі № 820/4261/18, від 21 грудня 2020 по справі № 440/1810/19, від 26 лютого 2024 року по справі № 120/13369/23.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

На підставі викладеного вище суддя дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі за даним позовом в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Донецької обласної прокуратури щодо невиконання постанови Верховного Суду від 7 липня 2022 року у справі № 200/1256/21-а щодо поновлення позивача на посаді.

Враховуючи зазначене, суддя вважає за необхідне відмовити позивачу у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання постанови Верховного Суду від 7 липня 2022 року у справі № 200/1256/21-а про поновлення позивача на посаді.

Вирішуючи питання щодо наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі в іншій частині позовних вимог, суддя виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Пунктом 3 ч. 1 зазначеної статті передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що д о д а ю т ь с я до заяви.

У позовній заяві зазначено, що до позовної заяви додаються копія паспорту та довідки РНОКПП.

При цьому до позову не додано копію довідки РНОКПП (додано лише копію паспорту).

Згідно зі ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною 2 цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих позивачем разом із позовною заявою документів, всупереч наведеним приписам докази направлення позовної заяви відповідачеві (позов поданий в електронній формі) до позову не додано.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як зазначалось вище, до позовної заяви позивачем додано лише копію паспорту; жодних доказів на підтвердження зазначеного у позові до позовної заяви не додано.

Враховуючи наведене, суддя висновує про невідповідність поданої позивачем позовної заяви вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху […]. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява в частині позовних вимог про стягнення з Донецької обласної прокуратури на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання постанови Верховного Суду від 7 липня 2022 року у справі № 200/1256/21-а - підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 170, 171, 172, 241-243, 248, 256, 294, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Донецької обласної прокуратури щодо невиконання постанови Верховного Суду від 7 липня 2022 року у справі № 200/1256/21-а про поновлення на посаді.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури в частині позовних вимог про стягнення з Донецької обласної прокуратури на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання постанови Верховного Суду від 7 липня 2022 року у справі № 200/1256/21-а залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня отримання цієї ухвали шляхом надання суду:

- копії довідки про РНОКПП;

- доказів на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- доказу на підтвердження направлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Роз`яснити позивачеві, що при не виконанні вимог даної ухвали позовна заява в частині позовних вимог про стягнення коштів буде повернута і що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в частині відмови у відкритті провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Н.П. Волгіна