Справа № 487/4908/25
Суддя: Сухаревич З. М.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/4908/25
Провадження № 2-а/487/71/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., представника позивача - Істоміної К.В., представника відповідача Палієнко Д.Т., Тимошенко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана в системі «Електронний суд» адвокатом Істоміною К.В., до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА №5166219 від 07.07.2025 року, винесену поліцейським 1 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Черній Вадимом Віталійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позовна заява мотивована тим, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними. Однак, працівниками поліції, окрім спірної постанови, більше ніяких протоколів, постанов в той день не складалось (ані 09.06.2025, ані 07.07.2025 р.). Крім того, докази, які б доводили, що позивачка порушила правила дорожнього руху відсутні, що тягне за собою незаконність оскаржуваної постанови. Також просить суд врахувати, що з відеозапису, який був наданий позивачці як доказ скоєння правопорушення, видно, що автомобіль, в якому перебувала позивачка, припаркований на узбіччі дороги. Також зазначає, що як слідує з аналізу приписів законодавства, особою, відповідальною за невиконання вимог щодо укладення договору страхування є саме власник транспортного засобу. А тому притягнення до відповідальності позивачки, яка не є власником транспортного засобу, та не керувала ним, є протиправним. Також, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

18 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

28 липня 2025 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Департаменту патрульної поліції Палієнко К.В. просить відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивований тим, що 09.06.2025 за адресою: просп. Центральний 101, м. Миколаїв екіпажем поліції було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу HYUNDAI SONATA з державним номерним знаком НОМЕР_1 , здійснила зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушила п.п. 15.9.е Правил дорожнього руху України. Було прийнято рішення зупинитись та провести превентивну діяльність щодо повідомлення водію про заборону зупинки транспортного засобу у зазначеному місці. Підійшовши до водія, поліцейський представився, повідомив суть правопорушення та про відеофіксацію, попросив пред`явити документи, а саме посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу та чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса. В ході перевірки документів було встановлено, що водій не мала при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Встановивши факт правопорушення, було прийнято рішення про складення постанови. Посилаючись на Закон України «Про Національну поліцію», Закон України «Про дорожній рух», Правила дорожнього руху, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 № 3720-IX, представник зазначає, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, зокрема у випадку вчинення особою правопорушення; водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки, зокрема страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У позовній заяві зазначено, що Позивачка не керувала транспортним засобом, а перебувала біля автомобіля, та взагалі докази факту керування транспортним засобом відсутні. Однак на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора зафіксовано факт правопорушення та під час спілкування позивачка зазначила, що в неї відсутній поліс, оскільки попередній документ прострочився, а новий не зробили.Також, представник звертає увагу, що о 22 год. 45 хв. 57 с. Позивачка особисто зазначає, що вона зупинилась, та зараз від`їде, одночасно вона перебуває за кермом, у якого запущено двигун, що розуміється як підтвердження нею факту керування вищезазначеним транспортним засобом. На відеозаписах з нагрудних відеореєстраторів зафіксовано, як співробітники поліції представляються, пояснюють суть вчиненого правопорушення, позивачку ознайомлено зі ст.ст. 251, 252 КУпАП, та співробітники поліції надають ОСОБА_1 відеодокази про вчинення нею правопорушень. Крім того, вона неодноразово переривала перегляд відеодоказів «470688 (факт правопорушення)» та поводила себе агресивно та зухвало. Також представник зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Тому було прийнято рішення про складення постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення у вигляді штрафу за таке правопорушення сягає 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. В позовній заяві Позивачка зазначає, що відповідальність за відсутність полісу покладається на власника транспортного засобу, тому оскаржувана постанова складена на неї є протиправною. Однак, до адміністративної відповідальності за відсутність поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності притягується особа, яка керувала транспортним засобом незалежно від того, є вона власником чи ні. Поліцейський Черній В.В. врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, та абсолютно правомірно виніс постанову та наклав стягнення. Таким чином, представник зазначає, що постанова серії ЕНА № 5166219 від 07.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

04 серпня 2025 року надійшла відповідь на відзив, яка обґрунтована тим, що відповідач скрізь вказує, що позивачка керувала транспортним засобом та здійснила зупинку транспортного засобу. Проте матеріали справи не містять жодного доказу, що саме позивачка здійснила зупинку транспортного засобу, та взагалі, що вона керувала ним. Більш того, відповідач сам вказує, що екіпажем поліції був помічений транспортний засіб, який стояв. Оскільки належними та допустимими доказами відповідачем не доведено, що позивачка керувала автомобілем, то видається очевидним, що притягнення її до адміністративної відповідальності є неправомірним. жодного доказу скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП (порушення правил зупинки) матеріали справи не містять. Також вважає, що суд не може приймати відеозапис як належний та допустимий доказ з підстав, викладених в позові. Також зазначає, що навіть із вказаного відеозапису неможливо встановити, що автомобіль був припаркований ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів.На переконання позивачки та виходячи з діючих норм законодавства, відповідач зобов`язаний був зазначити в постанові, окрім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, також і правопорушення, яке стало підставою для перевірки документів ч. 1 ст. 122 КУпАП, тобто об`єднати матеріали в одне провадження.

В судовому засіданні представник підтримала позовну заяву, надала пояснення аналогічні змісту позову та відповіді на відзив.

Представники Департаменту патрульної поліції в судовому просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали та надані докази, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 07.07.2025 поліцейським 1 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Миколаївській області сержантом поліції Черній В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5166219, якою ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Згідно даної постанови правопорушення полягає в тому, що 09.06.2025 за адресою: м. Миколаїв, просп. Центральний, 101 о 23:02:59 водій керувала транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового полісу, чим порушила п. 2.1 ґ ПДР, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до пунктів 2.1.ґ) Правил дорожнього руху (далі ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка.

Відповідно до п. 2.4а) ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ч.2 ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч.1 ст.126 КУпАП.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п.3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

Відповідно до статті 32 цього Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Що стосується пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 № 3720-IX визначає, що перевірка наявності чинних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції України під час здійснення регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (у тому числі з використанням працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів та в режимі фотозйомки, відеозапису), а також під час оформлення документів щодо порушення Правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 № 3720-IX надає право органам Національної поліції перевіряти наявність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В той же час, водій має обов`язок мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий документ.

Враховуючи викладені норми закону, доводи позивача щодо неправомірності вимоги працівника поліції про пред`явлення страхового полісу, є помилковими.

Також суд відхиляє твердження позивача про те, що відповідальним за невиконання вимог щодо укладення договору страхування є саме власник транспортного засобу, оскільки частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена безумовна відповідальність особи за керування транспортним засобом, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться, зокрема, в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") або не пред`явила чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса. А у відповідності до п. «а» ст. 2,4. та п. «ґ» ст. 2.1. ПДР України саме водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі та на вимогу поліцейського повинен пред`явити для перевірки чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом з цим, відповідач не надав доказів, що позивач керувала транспортним засобом, як зазначено у постанові.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як доказ вчинення правопорушення відповідачем долучено до відзиву відеозапис з бодікамери, проте цей відеозапис є недопустимими доказом, оскільки в порушення вимог ст. 283 КУпАП в постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Окрім цього, на вказаному відеозаписі не зафіксовано руху транспортного засобу. Відповідно до відеозапису, 09.06.2025 о 22 год. 45 хв. поліцейський підійшов до транспортного засобу HYUNDAI SONATA д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв з увімкненою аварійною світловою сигналізацією, за кермом якого перебувала ОСОБА_1 .

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Отже, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Доводи представника відповідача про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не заперечувала керування транспортним засобом, суд відхиляє, оскільки вважає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Аналогічні висновки викладені у Постанови ВС № 177/525/17(2-а/177/23/17) від 08 липня 2020 року.

Суд наголошує, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно з ст. 62 Конституції України.

За вказаних вище обставин, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність складення оскаржуваної постанови, а відтак, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, постанову слід скасувати, а провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частини сьома статті 139 КАС України).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 484,48 грн, витрати на професійну правничу допомогу 2000 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 484,48 грн та витрати на професійну правничу допомогу 2000 грн.

Керуючись ст.2, 5-15, 73-77, 90, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА №5166219 від 07.07.2025 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 484,48 грн та витрати на професійну правничу допомогу 2000 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , поліцейський 1 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області, адреса 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська 1Б/1.

Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Суддя: З.М. Сухаревич