Справа № 160/21704/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
- визнати протиправним та скасувати наказ директора Національного антикорупційного бюро України за №1308-Н від 25.06.2025 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ";
- визнати протиправним та скасувати наказ директора Національного антикорупційного бюро України за №1311-Н від 25.06.2025 "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- поновити ОСОБА_1 на посаді керівника П`ятого підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України з 25.06.2025;
- стягнути з Національного антикорупційного бюро України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
2. Позовна заява обґрунтована тим, що накази директора Національного антикорупційного бюро України №1308-Н від 25.06.2025 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 " та №1311-Н від 25.06.2025 "Про звільнення ОСОБА_1 " є протиправними та підлягають скасуванню.
4. 11.08.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить:
- заборонити Директору Національного антикорупційного бюро України змінювати структуру та штатний розклад Національного бюро в частині скорочення та/або зміни назви посади керівника П`ятого підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України;
- заборонити Директору Національного антикорупційного бюро України змінювати структуру та штатний розклад Національного бюро в частині ліквідації, скорочення та/або зміни назви П`ятого підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України.
5. В обґрунтування заяви зазначено, що позивач має побоювання, що під час розгляду справи директор Національного антикорупційного бюро України, може видати наказ про зміну структури та штатного розкладу Національного бюро та скоротити або змінити назву посади керівника П`ятого підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України та/або ліквідувати (скоротити) або змінити назву П`ятого підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України.
6. Вважає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, та позбавить позивача права на ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.
7. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» структура, штатний розклад, положення про структурні підрозділи, посадові інструкції працівників Національного бюро затверджуються Директором Національного бюро.
8. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» директор Національного бюро затверджує кошторис, структуру та штатну чисельність центрального та територіальних управлінь Національного бюро.
9. Таким чином, на думку позивача, скорочення (ліквідація) та/або зміна назви посади керівника П`ятого підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України та/або ліквідація(скорочення) або зміна назви П`ятого підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, у випадку задоволення позовних вимог, значно утруднить виконання рішення суду.
10. Також зазначає, що тимчасова заборона змінювати штатний розпис та скорочувати (ліквідовувати) або змінювати назву посади керівника П`ятого підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України та/або скорочувати, ліквідувати або змінювати назву П`ятого підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України не призводить до порушення прав та свобод відповідача у цій справі та надмірних труднощів для нього, так як є тимчасовим заходом, що вживається судом для збереження існуючого стану речей, щоб забезпечити виконання майбутнього рішення суду.
11. З огляду на викладене просить суд забезпечити позов.
12. Перевіривши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, при вирішенні її по суті, суддя зазначає наступне.
13. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
14. Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
15. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
16. За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
17. Заходи забезпечення позову відповідають предмету позовної заяви та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
18. Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
19. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
20. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
21. Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
22. При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
23. Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
24. За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
25. Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Національному антикорупційному бюро України з 08.02.2016.
26. З 01.01.2021 розпочав службу на посаді особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України на посаді керівника П`ятого підрозділу детективів Другого головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України.
27. Наказом Директора Національного антикорупційного бюро України №1308-Н від 25.06.2025 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 " на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з Національного антикорупційного бюро України.
28. Наказом Директора Національного антикорупційного бюро України №1311-Н від 25.06.2025 "Про звільнення ОСОБА_1 " позивача звільнено зі служби на посадах начальницького складу НАБУ за п.п. "є" п. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УСРС від 29.07.1991 №114 (зі змінами) та з 25.06.2025 позивача виключено зі складу кадрів НАБУ.
29. Стосовно вимог заяви про забезпечення позову, суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.
30. Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
31. Суд звертає увагу на те, що зазначені у заяві про забезпечення позову обставини щодо очевидної протиправності оскаржуваних дій можуть бути встановлені виключно у ході судового розгляду адміністративної справи по суті, при перевірці правомірності відповідних дій суб`єкта владних повноважень.
32. В заяві про забезпечення позову позивач зазначає про побоювання, що під час розгляду справи директор Національного антикорупційного бюро України, може видати наказ про зміну структури та штатного розкладу Національного бюро та скоротити або змінити назву посади керівника П`ятого підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України та/або ліквідувати (скоротити) або змінити назву П`ятого підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України.
33. Доказів того, що відповідачем вчиняються дії щодо зміни структури та штатного розкладу Національного бюро та скоротити або зміни назви посади керівника П`ятого підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України та/або ліквідації (скорочення) або зміни назви П`ятого підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України не надано.
34. Отже, судом не встановлено, що реалізація права позивача на працю може бути ускладнена у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову та у випадку задоволення судом позову за наслідками розгляду справи.
35. Суд вважає, що позивачем не надано суду достатніх та переконливих доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, як і того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.
36. Також суд зазначає, що позивач не надав суду доказів, які б свідчили про явну протиправність дій відповідача. Встановлення протиправності чи обґрунтованості оскаржуваних дій, що є предметом позову, потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі.
37. Аналіз норм чинного законодавства свідчить, що заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Факт наявності визначених обставин має підтверджуватись певними доказами.
38. Положеннями ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
39. Згідно до ч. 7 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
40. З огляду на викладене, суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
41. Суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно звернутись до суду із заявою про забезпечення позову обґрунтувавши її та надавши відповідні докази на підтвердження своєї позиції.
42. Керуючись ст. ст. 150-154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
44. Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Р.З. Голобутовський