Справа № 129/2196/24
Суддя: Дєдов С. М.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 129/2196/24
Провадження по справі № 2-а/129/9/2025
У Х В А Л А

14.08.2025 року Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Дєдова С.М.,

розглянувши у відсутність сторін та їх представників в приміщенні суду в місті Гайсині заяву представника відповідача про відвід в адміністративній справі № 129/2196/24 (провадження у справі № 2а/129/9/2025) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, закриття провадження у справі, -

Установив:

У провадженні Гайсинського районного суду Вінницької області знаходиться адміністративна справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, закриття провадження у справі.

18 лютого 2025 р. ухвалою Гайсинського районного суду задоволено заявлене позивачем клопотання про заміну первісного відповідача на належного та постановлено замінити первісного відповідача у адміністративній справі №129/2196/24 ІНФОРМАЦІЯ_3 (юридична адреса АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), на належного відповідача, - ІНФОРМАЦІЯ_4 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 , Ідентифікаційний код в ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), та залучити його до участі у справі як відповідача за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, закриття провадження у справі

12.08.2025 року через систему «Електронний суд» представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 подала до суду відвід головуючому судді, в якому зазначила в провадженні судді Гайсинського районного суду у м. Гайсин Дєдова С.М. знаходиться адміністративна справа № 129/2196/24 за позовом гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 (далі ІНФОРМАЦІЯ_7 ) (належний відповідач за ухвалою суду від 18.02.2025 р. в даній справі). Ухвалою суду від 10.07.2024 р. відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі. За первісною редакцією позовної заяви від 08.07.2024 р. у відповідності до прохальної частини позову міститься вимога - «Про визнання протиправними дії нач. СРПП ІНФОРМАЦІЯ_8 капітана поліції ОСОБА_3 ». Попри таке, судом у відповідності до ухвали суду від 10.07.2024 р. про відкриття провадження в адміністративній справі, ухвалено відкрити спрощене позовне провадження до ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно пере поклав заявлені позовні вимоги на такого відповідача, всупереч первісні редакції позовних вимог.

Такі обставини, вказують, що суд самостійно ініціював зміну відповідача без відповідної згоди позивача, що суперечить ч.3 ст.52 КАС України «Заміна неналежного відповідача допускається лише за згодою позивача». Разом з тим, судом не приймалося відповідного процесуального рішення про таку заміну.

Слід зауважити, що в період з 08.07.2024 р. дата подання позову в даній справі по 10.07.2024 р. дата постановлення ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі, позивачем не вживалося жодних процесуально визначених дій щодо приведення у відповідність тексту заявлених позовних вимог, а від так суд не мав жодних правових підстав щодо зміни суб`єкта відповідальності в первісній редакції позовних вимог.

Окрім того, позивачем лише 11.06.2025 р. було ініційовано питання у відповідності до поданої заяви про виправлення механічної помилки і про прийняття позовної заяви в новій редакції в контексті заявлених вимог «не тому» відповідачу.

Позицією Верховного Суду за постановою від 12.12.2019 у справі № 160/6129/19, визначено: «…самостійна заміна сторони судом без згоди позивача є процесуальним порушенням» Ухвалою від 18.02.2025 р. у справі замінено первісного відповідача на належного ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі- ІНФОРМАЦІЯ_7 ). Законність такої заміни підлягає сумніву та в подальшому може слугувати підставою до оскарження у визначеному процесуальному порядку.

Однак після заміни сторони: новому відповідачу не було надано строку на подання відзиву, що прямо порушує вимоги ч.1 ст.162 КАС України. Розгляд справи не було поновлено з початку, попри заміну відповідача, що є обов`язковим у разі зміни сторони у процесі, адже така зміна має процесуальні наслідки, які впливають на реалізацію права на захист.

За таких обставин, судом було порушено принцип справедливого судового розгляду. Такі дії створюють обґрунтовані сумніви у неупередженості судді та вказують на можливу зацікавленість в ухвалені рішення без належного забезпечення прав відповідача. Вони також суперечать принципу змагальності та рівності сторін перед судом та порушують право на справедливий суд. Дії судді суперечать: Статті 9 КАС України принцип змагальності сторін; Статті 10 КАС України принцип рівності сторін; Статті 6 Конвенсії про захист прав людини право на справедливий суд Позиції Верховного суду, зокрема: Постанова ВС від 18.06.2020 р. у справі № 826/8916/18: - суд визнав, що «ненадання відповідачу можливості подати відзив є порушенням принципу змагальності. Постанова ВС від 12.12.2019 р. у справі № 640/15394/18: - «зміна сторони у справі вимагає поновлення розгляду для реалізації процесуальних прав нового учасника».

Окрім того: Відповідно до ч.1 ст. 162 КАС України передбачено, що відповідач має право подати відзив на адмін. позов протягом строку, встановленого судом. Відповідно до ч.4 ст. 52 КАС України дозволяється суду замінити неналежного відповідача належним. При цьому суд вживає заходів для забезпечення процесуальних прав нового відповідача, у тому числі на ознайомлення з матеріалами справи і подання відзиву.

Відповідно до ст. 48 КАС України визначається, що після заміни відповідача розгляд справи починається спочатку, а новому відповідачеві надається можливість подати відзив або заяву про визнання позову.

Практика: КАС ВС справа № 826/4406/18 в ухвалі від 15.04.2021 р. У вказаних умовах, вважаю, що суддею Дєдовим С.М. було порушено основоположні процесуальні гарантії відповідача, що створює сумніви у неупередженості судді, що є обгрунтованою підставою для його відводу в даній справі відповідно до ч.1 ст. 36 КАС України.

Відповідно до п.4) ч.1 ст.36 КАС України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; за ч.3 цієї статті питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; згідно із ч.8 цієї статті суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження; за ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи; неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до ч.11 ст.40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності обставин, які викликають сумнів в його об`єктивності та неупередженості судді.

Стаття 6 § 1 Конвенції вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93).

У справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) ЄСПЛ зазначено «104. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності».

На думку ЄСПЛ, неупередженість може визначатися виходячи з суб`єктивноі? перевірки, а саме на підставі особистих переконань конкретного судді в конкретніи? справі, а також об`єктивноі? перевірки, при оцінці того, забезпечив суддя достатні гарантіі? для виключення правомірних сумнівів в цьому зв`язку.

Оскільки об`єктивних проявів упередженості головуючого у справі судді Дєдова С.М. немає, справа розглядається повноважним складом суду, будь-яка заінтересованість у результаті розгляду справи у головуючого у справі судді відсутня, однак з урахуванням позиції сторони відповідача та його представника, які категорично не довіряють судді з огляду на наявну у них суб`єктивну думку, що головуючий суддя виявляє упередженість, необ`єктивність у розгляді справи, то задля забезпечення судом серед інших аспектів права сторін на судовий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, суд вважає, що суб`єктивна впевненість сторони позивача за первісним позовом в упередженості судді навіть за відсутності об`єктивних підстав для нього є чинником, що перешкоджає реалізації встановленого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому з метою усунення сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді, суд визнає, що письмову заяву представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 Манзюк Х.О. про відвід головуючого судді Дєдова Сергія Миколайовича в адімінстративній справі № 129/556/23 (провадження у справі № 2/129/416/2023) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, закриття провадження у справі № 129/2196/24 (провадження у справі № 2а/129/9/2025) необхідно задовільнити на підставі п.4) ч.1 ст.36 КАС України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41 КАС України,-

Постановив:

Заяву про відвід головуючого в справі судді Дєдова С.М., - задовольнити, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, закриття провадження у справі, -передати іншому судді відповідно до встановленого законом порядку, передбаченому частиною першою статті 31 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: