Справа № 497/1490/25
Суддя: Черевата В. І.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 497/1490/25
Провадження № 2-а/492/22/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить суд:

- поновити строки розгляду скарги;

- скасувати постанову № 3АВ/2453187 від 02.06.2023 р. та № 5АВ/8898272 від 08.01.2025 р.;

- зобов`язати видалити з усіх реєстрів скоєння ОСОБА_1 правопорушень, зафіксованих вказаними постановами;

- зобов`язати винести нові постанови відносно ОСОБА_2 . При необхідності викликати і заслухати ОСОБА_2 з питань користування ним автомобілем марки VOLKSWAGEN, модель JETTA 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 з 2021 року.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Череватій В.І.

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи, суддя приходить до висновку, що він підлягає залишенню без руху, враховуючи наступне.

Згідно з ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці дійшов висновку, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави (п. 53 рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі", заява № 28249/95).

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а також документів, що до неї додаються, визначені ст. ст. 160, 161 КАС України.

У відповідності до вимог статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Разом з тим позовна заява не містить всі обов`язкові відомості визначенні зазначеною статтею, а саме не визначено позивача та не зазначено його всі обов`язкові відомості, відповідача та не зазначено його всі обов`язкові відомості. Так, в позовній заяві вказані сторони: заявник та інша особа, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони (позивач та відповідач), треті особи, а також представники сторін та третіх осіб.

Абз. 2 ч. 5 ст. 18 КАС України визначено, що електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Однак, у позовній заяві не зазначено відомостей про наявність або відсутність зареєстрованих електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, відносно учасників справи.

За наслідком чого позивачеві необхідно вказати у позові чи окремому документі про наявність або відсутність зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, відносно учасників справи: позивача, представника та відповідача.

Суд роз`яснює, що у разі представництва інтересів фаховим адвокатом, останній у відповідності до положень ч. 6 ст. 18 КАС України, зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, про що слід повідомити суд.

Згідно п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається з адміністративного позову, позивачем не зазначено власне письмове підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, відповідно до ч. 2 статті 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Таким чином, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закону № 3674-VI), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Положення ч. 2 ст. 3 та ст. 5 Закону № 3674-VІ, які визначають об`єкти справляння та пільги щодо сплати судового збору, не передбачають жодних підстав звільнення особи від сплати судового збору за подачу адміністративного позову про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається за правилами адміністративного судочинства, застосуванню підлягають приписи КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлені пільги щодо сплати судового збору.

Однак, серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, положення ст. 3 Закону України «Про судовий збір» не виключають позовну заяву про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судового збору.

У правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, зокрема постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 зазначено, що серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором. Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону № 3674-VI).

Також, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду Закон № 3674-VI не передбачає.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, прожитковий мінімум для працездатних осіб у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року становить 3 028,00 грн.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону № 3674-VI, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, до позовної заяви мали бути додані докази сплати судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки, позовна заява до суду надійшла через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС, при визначенні розміру судового збору, що підлягає сплаті позивачем, суд враховує положення ч. 3 ст. 4 Закону № 3674-VI, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, за подання позовної заяви до суду мала бути сплачена сума судового збору у розмірі 484,48 гривень (605,6 х 0,8), однак, позивач не сплатила судовий збір та не додала до позовної заяви документи, які б підтверджували підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків. Позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання у вигляді окремої заяви з виправленими недоліками, сплатити судовий збір у розмірі 484,08 гривень та надати суду докази його сплати, або надати суду належні докази, які підтверджують наявність підстав, визначених Законом України "Про судовий збір", для звільнення позивача від сплати судового збору, у разі представництва інтересів фаховим адвокатом, останній у відповідності до положень ч. 6 ст. 18 КАС України, зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, про що слід повідомити суд.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що зазначені недоліки у своїй сукупності перешкоджають відкриттю провадження у справі, позов слід залишити без руху із наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. ст. 132, 160, 161, 169, 286 КАС України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Встановити позивачу для усунення недоліків строк - десять днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо від рішення суду в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.І. Черевата