Справа № 560/566/25
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 серпня 2025 року

м. Київ

справа №560/566/25

адміністративне провадження № К/990/32133/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Мацедонської В.Е., Кашпур О.В.,

перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чернікова Дениса Юрійовича на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової Частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2025 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 за періоди: з 27 лютого 2022 року по 31 грудня 2022 року та з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, усіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, усі щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 27 лютого 2022 року по 31 грудня 2022 року, із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, усі щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року, із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

28 липня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник позивача надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Хмельницьким окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у заяві до касаційної скарги послався на підпункт «а», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції по-різному почали застосовувати пункт 2 Постанови КМ України № 481 від 12 травня 2023 року у цій категорії спорів.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що в постанові Верховного Суду від 24 червня 2025 року у справі № 420/5584/24 у цій категорії спорів викладена правова позиція щодо застосування, зокрема, вищевказаної норми права, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстави для допуску цієї касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження, на підставі підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України через сформування єдиної правозастсовчої практики. Слід наголосити, що незгода скаржника з висновками, які викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 24 червня 2025 року у справі № 420/5584/24 не дорівнює відсутності сформованої єдиної правозастсовчої практики.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що ця справа має виняткове значення для позивача, оскільки стосується питання захисту гарантованого йому Конституцією України права на соціальний захист, зокрема на своєчасне та справедливе грошове забезпечення, гарантоване Конституцією України. Також скаржник вказує, що ця справа становить значний суспільний інтерес.

Суд відхиляє твердження скаржника, що ця справа має виняткове значення для позивача, оскільки певні надії та очікування позивача, та зрештою настання несприятливих для останнього результатів у вигляді неотримання бажаного, не свідчить про безумовну винятковість цієї справи, оскільки доводи заявника касаційної скарги не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів, є винятковими та такими, що без судового захисту можуть призвести до незворотних наслідків для позивача. Також Верховний Суд відхиляє доводи скаржника щодо наявності суспільного інтересу до цієї справи, позаяк скаржник не надав жодних доказів та не виклав обставин, які б свідчили, що велика кількість людей (певна соціальна група) заінтересована в результаті розгляду саме цієї справи.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування підпункт «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що позивачу за період служби з 20 березня 2022 року по 01 січня 2024 року не було доплачено грошове забезпечення в розмірі 318 281,97 грн, що становить 105 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи (станом на 2024 рік). Скаржник вказує, що в силу положень пункту 4 частини четвертої статті 12 та пункту 4 частини четвертої статті 257 КАС України, ця справа не підпадає під категорію справ, що можуть розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, що свідчить про помилкове віднесення судом першої інстанції до категорії справ незначної складності.

Верховний Суд відхиляє аргументи скаржника щодо помилковості віднесення судом першої інстанції цієї справи до справ незначної складності, оскільки в постановлених ухвалах суду першої інстанції відсутні відомості щодо віднесення цієї справи до справ незначної складності. Так, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина шоста статті 12 КАС України), а також інші адміністративні справи, щодо яких процесуальний закон не містить імперативних норм про їхній розгляд за правилами загального позовного провадження (частина четверта статті 12 КАС України) або ж про заборону розглядати їх за правилами спрощеного позовного провадження (частина четверта статті 257 КАС України).

Твердження скаржника про те, що суд першої інстанції помилково розглянув цю справу в порядку спрощеного позовного провадження замість загального позовного провадження є підставою касаційного оскарження, яка передбачена у пункті 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 2 частини другої статті 353 КАС України, проте не є підставою допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.

Разом з цим колегія суддів звертає увагу скаржника, що частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, справи щодо: 1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Предметом спору у цій справі є правильність перерахунку грошового забезпечення військовослужбовця, що підпадає під визначення підпункту 1 частини шостої статті 12 КАС України.

Також Суд зазначає, що відомостей про те, що позивач є військовою посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями Закону України "Про запобігання корупції" суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня, а отже, ця справа є справою незначної складності.

Враховуючи викладене, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

З огляду на відхилення Верховним Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Чернікова Дениса Юрійовича на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової Частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко В.Е. Мацедонська О.В. Кашпур