Справа № 391/508/25
Суддя: Капиш В. М.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/508/25
Провадження № 2-а/391/19/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2025р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: Капиш В.М.,

секретар судових засідань: Говорова К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Компаніївка, за правилами спрощеного позовного провадження, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Хамходери Максима Станіславовича та Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Компаніївського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову вказав, що 17 червня 2025 року поліцейським Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшим сержантом поліції Хамходера Максимом Станіславовичем складено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №5000229 (далі Постанова) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Під час винесення постанови не дотримано вимоги ст.ст. 245, 276, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Вказує на те, що позивач є керівником Олександрівського районного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України і виконує обов`язки інструктора з навчанню водіння у закладі та 14 травня 2025 року він приступив до заняття навчальної їзди із Безсінною Валентиною на підставі Договору №1 від 16 квітня 2025 року і було спрямовано на відпрацювання маршруту для складання іспиту для отримання посвідчення водія. Під час навчальної їзди автомобіль було зупинено працівником патрульної поліції. Який своє звання, прізвище і причину зупинки він не назвав. Він запитав документи на підтвердження того, що позивач інструктор, і назву автошколи, перевірив документи на автомобіль при цьому документи позивача працівник не просив і не оглядав. Також працівник поліції перевірив документи у ОСОБА_2 , яка надала йому паспорт і пояснила, що перебуває на занятті по відпрацюванню маршруту в ході підготовки до практичного іспиту у сервісному центрі МВС. В подальшому працівник поліції зазначив, що відбувається відпрацювання автошкіл, претензій немає.

17 червня 2025 року позивач був в м. Олександрії на черговому занятті з водіння із відпрацюванням маршрутів. Початок маршруту розташований у сервісному центрі МВС №3542. У ході заняття позивач неодноразово з ОСОБА_3 (особа, яка навчається водінню) заїжджав та виїжджав з майданчику у вказаному сервісному центрі. У черговий раз, коли автомобіль заїхав на територію сервісного центру, до автомобіля підійшов працівник поліції та повідомив про те, що 14 травня 2025 року позивачем було порушено правила дорожнього руху і на нього має бути виписана постанова про порушення згідно ч.2 ст. 126 КУпАП, для цього він має зачекати на представників патрульної поліції. На протязі 30 хвилин приїхали працівники поліції, провели розгляд справи і виписали постанову серія ЕНА № 5000229 від 17.06.2025 року.

Зі спірної постанови не вбачається, що перевірка документів здійснювалася у зв`язку із порушенням водієм вимог Правил дорожнього руху (крім п.2.2. ПДР, яке було «виявлено» після зупинки автомобіля). Відповідно до зазначеного, можна дійти висновку про відсутність будь-яких правових підстав для перевірки документів у позивача.

Зазначив, що постанова складена більше ніж через місяць після зупинки транспортного засобу, не містить обґрунтування того, чому вона складена не на місці правопорушення, а тому вважає постанову незаконною та безпідставною, оскільки відсутні докази вчинення ним порушення та просить скасувати оскаржувану постанову.

Представником відповідача Головного управління національної поліції в Кіровоградській області до суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнав та зазначив, що поліцейський, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності оцінив всі обставини справи, тому стягнення застосоване без порушення в межах санкції частини 2 статті 126 КУпАП, за якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, а тому постанова є законною та обґрунтованою.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що згідно Постанови правопорушення вчинено 14 травня, а постанова складена 17 червня. Відповідно Постанова не була складена на місці вчинення правопорушення, хоча і зазначено однакову адресу. Зважаючи на це, посилання відповідача ГУ НП на відповідність постанови вимогам Інструкції № 1395 є такими, що не відповідають дійсності. Також вказала на те, що ані у Постанові, ані у відзиві немає даних про таке з`ясування, а також про мотиви відхилення аргументів позивача.

Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04.07.2025 року позовну заяву залишено руху

Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 14.07.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 21.07.2025 року задоволено клопотання представника позивача про слухання справи в режимі відеоконференції

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Головного управління національної поліції в Кіровоградській області до суду не з`явився надала заяву про подальший розгляд справи в письмовому провадженні. Позовні вимоги не визнають у повному обсязі.

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5000229 від 17.06.2025 року, винесеної поліцейським Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Хамходерою М.С., 14.05.2025 о 12:25 год ОСОБА_1 здійснив передачу керування транспортним засобом Рено днз НОМЕР_1 особі, яка не має права керування таким тз, а саме відсутнє посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.2 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 знаходячись на території майданчика ТСЦ м. Олександрія, чекаючи своєї черги навчанню водіння він став свідком, як навчальний автомобіль заїхав на територію навчального майданчика та як до нього потім під`їхала поліція. До інструктора ОСОБА_1 підійшов працівник поліції та повідомив йому, що на нього потрібно скласти постанову про порушення ПДР, яке нібито було скоєно 14.06.2025 року. Запропонував йому зачекати працівників патрульної поліції. Потім приїхала патрульна поліція та винесла штраф інструктору.

Відповідно до пояснень ОСОБА_5 у період з 26.11.2024 року по 07.02.2025 року вона пройшла курс навчання з підготовки водіїв тз категорії «В» і отримала свідоцтво про закінчення практичної підготовки. У зв`язку зі складністю отримання талонів на складення практичного іспиту в сервісному центрі МВС та складення практичного іспиту та не втратити набуті під час навчання навичок керування автомобілем вона звернулася до автошколи і уклала договір про додаткові заняття з навчальної їзди. 14.05.2025 року вона перебувала за кермом під час навчальної їзди на автомобілі, який рухався за екзаменаційним маршрутом № 5, автомобіль було зупинено патрульною поліцією. Поліцейський запитав прізвище та документи, причину зупинки не повідомив. Поліцейського повідомили, що вона перебуває за кермом на занятті з навчальної їзди на підставі договору. Після чого поліцейський переглянув документи і повернув інструктору і сказав, що вони можуть їхати. Про порушення ПДР і складення постанови не говорив. Заняття проводилися в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Як вбачається з Заяви ОСОБА_5 від 13.04.2025 року, вона звернулася до директора Олександрівського РСТК ТСО України про надання додаткових практичних занять з інструктором на навчальному транспортному засобі.

16.04.2025 року між ОСОБА_5 та Олександрівським районним спортивно-технічним клубом Товариства сприяння обороні України в особі директора ОСОБА_1 було укладено договір № 1. Згідно якого були визначенні практичні заняття з навчальної їзди, у розумінні п. 24 ПДР (ТЗ категорії В, з метою покращення навичок водіння та додаткової підготовки слухача до складання практичного іспиту у ТСЦ МВС.

Позивач є керівником Олександрівського районного спортивно-технічного клубу Товариствасприяння обороні України () і виконує обов`язки інструктора з навчанню водіння у закладі, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ та довідкою закладу.

ОСОБА_1 є атестованою в установленому порядку особою, що має право на навчання керуванню транспортними засобами, що підтверджується Атестатом серія АА № 053204, виданим РСЦ ГСЦ МВС в Кіровоградській області 10.10.2023 року.

Заклад має ліцензію Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України серія АД 073396 та Сертифікат на внутрішню акредитацію МВС серія МВС № 000751.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Пунктом 2.2. ПДР України встановлено, що Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено вище відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, однак, відповідачем не надано суду жодних доказів вчинення ОСОБА_1 порушення пункту 2.2.ПДР України, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення, а саме відсутні докази здійснення передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування транспортним засобом та відсутнє посвідчення водія відповідної категорії.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив поліцейський, визнаючи позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до такого висновку та виніс оскаржувану постанову. Відсутнє відповідне обґрунтування вказаних обставин і у відзиві на позов, в якому відповідач обмежився лише цитуванням норм права та загальними фразами про законність винесеної постанови.

Відтак, постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 76 КАС України у якості належного та достатнього доказу, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б вказували на те, що позивач керував транспортним засобом без належних документів відсутні.

Отже, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, не доведено факту наявності в діях позивача складу вказаного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог щодо її форми та змісту, без достатньої доказової бази, яка б підтверджувала факт порушення ОСОБА_1 п. 2.2 ПДР України.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції. Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган Національної поліції, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Також суд зазначає, що згідно з правовою позицією, викладеною у постанові КАС ВС від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а, відповідачем у справах про оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, тому належним відповідачем у справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинен бути відповідний орган Національної поліції.

З наведеної норми випливає, що суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, є відповідний орган в особі конкретної посадової особи, а тому відповідач - поліцейський Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Хамходери Максима Станіславовича, який є посадовою особою вказаного органу, є неналежним відповідачем по справі.

За наведених обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України з ГУНП в Кіровоградській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 126, 245, 251 КУпАП, ст.ст.6, 8, 9, 73, 75, 76, 139, 242, 243 - 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Постанову серії ЕНА № 5000229 від 17.06.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП . скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

В задоволені позовних вимог до поліцейського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Хамходери Максима Станіславовича відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідачі:

Головне управління національної поліції в Кіровоградській області (вул. Віктора Чміленка, 41, м. Кропивницький, ).

Поліцейський Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Хамходера Максим Станіславович, місцезнаходження: вул. 6-го Грудня, 34, м. Олександрія Кіровоградської області.

Суддя В.М. Капиш