Справа № 520/19047/25
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання закриття провадження у справі

14.08.2025 р. справа № 520/19047/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сліденка А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Карапетян М.О.,

представника позивача - Оганезова О.А.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - Мозгової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про закриття провадження по адміністративній справі №520/19047/25 за позовом ОСОБА_2 (далі за текстом - позивач, заявник) до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повноважень), третя особа: ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вимогами про: 1) визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича у виконавчому провадженні ВП № 55683791 щодо передачі на реалізацію нерухомого майна - предмета іпотеки, а саме: 1/2 частини трикімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , оформлені заявкою приватного виконавця на передачу на електронні торги, призначені ДП «СЕТАМ» на 28 липня 2025 року о 09 год. 00 хв. за номером лоту 580054; 2) стягнути на користь ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі - 1.695,68грн., витрати на правову допомогу в орієнтовному розмірі - 5.000,00грн.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що заявник є власником 1/2 квартири за адресою - АДРЕСА_1 (далі за текстом - Квартира), яка згідно із записом про обтяження №1889301 від 18.04.2005р. є предметом іпотеки. Іпотекодержателем Квартири є ОСОБА_3 . У провадженні Київського районного суду м.Харкова перебуває справа №640/13028/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області - Близнюков Ю.В. про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є Квартира. Також у провадженні Київського районного суду м.Харкова перебуває справа №640/1785/16-ц за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Близнюкова Ю.В. щодо визначення вартості нерухомого майна, належного ОСОБА_2 - 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі - 708.000,00грн. з порушенням чинного законодавства України. У минулому постановою відповідача від 20.07.2023р. по ВП №55683791 із посиланням на п.5.2 Прикінцевих положень Закону України "Про іпотеку" було скасовано призначені відносно Квартири електронні торги.

Заявник стверджує, що дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича у виконавчому провадженні ВП № 55683791 щодо передачі на реалізацію нерухомого майна - предмета іпотеки, а саме: 1/2 частини трикімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , оформлені заявкою приватного виконавця на передачу на електронні торги, призначені ДП «СЕТАМ» на 28 липня 2025 року о 09 год. 00 хв. за номером лоту 580054 суперечать ст.51 Закону України "Про виконавче провадження" та п.5-2 Розділу VI Закону України "Про іпотеку", можуть призвести до неправомірного продажу предмету іпотеки під час діє правового режиму воєнного стану.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2025 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження, витребувано докази, призначено розгляд справи у засіданні на 10:00 год. 18.08.2025р. у залі №7 в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: місто Харків, м-н Свободи, 6.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2025р. призначено розгляд справи у судовому засіданні на 11:00 год. 14.08.2025р. у залі №7 в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: місто Харків, м-н Свободи, 6.

30.07.2025р. від Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича до суду надійшла заява про закриття провадження у справі, обґрунтовуючи яку виконавцем зазначено, що якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то ці спори мають розглядатися в порядку цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин. Такі висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 р. у справі № 340/25/19. Вимоги щодо реалізації майна на торгах, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) й виникають із цивільних правовідносин, відповідно до положень статті 19 ЦПК України, статті 20 ГПК України можуть бути вирішені судом цивільної чи господарської юрисдикції (Аналогічні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 р. у справі № 911/1247/18). Таким чином, відсутність іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, є обов`язковою умовою для звернення особи до адміністративного судочинства, а в даному випадку законом прямо передбачено цивільний порядок оскарження.

01.08.2025р. до суду від Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича надійшло клопотання про долучення доказів, до якого було додано копію виконавчого листа Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2018р. по справі №640/1785/16-ц.

14.08.2025р. до суду від представника позивача надійшли заперечення на заяву про закриття провадження, у яких з посиланням на правові висновки постанови Верховного Суду від 14.06.2017р. по справі №6-1804цс16 та від 17.02.2021 по справі №757/9754/13-ц зазначено, що оскарження дій приватного виконавця, пов`язаних з реалізацією квартири на електронних торгах, а саме щодо підготовки квартири до примусової реалізації шляхом проведення електронних торгів, мають вирішуватися в порядку позовного провадження, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Представник позивача у судовому засіданні, призначеному на 14.08.2025р. об 11:00 год, підтримав подані заперечення на заяву про закриття провадження та просив залишити подану виконавцем заяву без задоволення.

Відповідач та представник третьої особи у судовому засіданні просили задовольнити клопотання про закриття провадження в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про закриття провадження у справі від 30.07.2025р., суд керується такими підставами та мотивами..

Установлені обставини спору полягають у наступному.

У ході розгляду справи судом у порядку ч.4 ст.9 КАС України за власною ініціативою були здобуті докази того, що рішенням Київського районного суду м.Харкова від 03.03.2017р. у справі №640/1785/16-ц з ОСОБА_2 (тобто із заявника у справі №520/19047/25) на користь ОСОБА_3 було стягнуто суму заборгованості у розмірі - 1.992.908,33грн. (борг за кредитом - 556.689,78грн., борг за відсотками - 70.176,99грн., пеня - 1.318.130,05грн., інфляційні збитки - 47.911,51грн.).

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 26.09.2017р. у справі №640/1785/16-ц рішення Київського районного суду м.Харкова від 03.03.2017р. у справі №640/1785/16-ц змінено, зменшено суму стягнутої з ОСОБА_2 (тобто із заявника у справі №520/19047/25) на користь ОСОБА_3 суми заборгованості з 1.992.908,33грн. до 1.234.778,28 грн та пені з 1.318.130,05грн. до 560.000,00 грн.

Процесуальна можливість здобуття цих доказів на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі нормами КАС України не передбачена.

У зазначеній цивільній судовій справі було видано виконавчий лист від 31.01.2018р. №640/1785/16-ц, який знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області - Близнюкова Юрія Володимировича у межах виконавчого провадження №55683791.

Заявник є власником 1/2 квартири за адресою - АДРЕСА_1 .

Квартира згідно із записом про обтяження №1889301 від 18.04.2005р. є предметом іпотеки, іпотекодержателем Квартири є ОСОБА_3 .

Отже, позивач у справі №640/1785/16-ц та іпотекодержатель Квартири є одним і тим же самим громадянином.

У провадженні Київського районного суду м.Харкова перебуває справа №640/13028/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області - Близнюков Ю.В. про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є Квартира.

Також у провадженні Київського районного суду м.Харкова перебуває справа №640/1785/16-ц за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Близнюкова Ю.В. щодо визначення вартості нерухомого майна, належного ОСОБА_2 - 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі - 708.000,00грн. з порушенням чинного законодавства України.

У межах виконавчого провадження №55683791 (котре було порушено у зв"язку із примусовим виконанням рішення суду у цивільній справі №640/1785/16-ц) заявник - ОСОБА_2 є боржником.

Згідно з листом Державного підприємства "Сетам" від 30.06.2025р. №546/10-07-25 на 09:00год. 28.07.2025р. було заплановано проведення електронного аукціону з приводу реалізації предмета іпотеки - 1/2 частини трикімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер лота - 580054; початкова ціна продажу - 708.000,00грн.

До установлених обставин спору підлягають застосуванню наступні норми права.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пунктів 1-2 частини 1 статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Положеннями пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З наведеного слідує, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з, у тому числі, іншим суб`єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих осіб, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних (публічно-владних) управлінських функцій.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Наведеними положеннями процесуального закону визначено перелік повноважень адміністративного суду при вирішенні питання про правомірність рішень, дій чи бездіяльності осіб, яким делеговані повноваження зі здійснення владних (публічно-владних) управлінських функцій.

Суд зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №824/1115/18-а вказала наступне: «…Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин».

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Проте, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як вбачається з матеріалів, предметом позову у даній справі є визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича у виконавчому провадженні № 55683791 щодо передачі на реалізацію нерухомого майна - предмета іпотеки, а саме: 1/2 частини трикімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , оформлені заявкою приватного виконавця на передачу на електронні торги, призначені ДП «СЕТАМ» на 28 липня 2025 року о 09 год. 00 хв. за номером лоту 580054.

Копіями приєднаних до справи документів засвідчено, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича перебуває виконавче провадження № 55683791, відкрите на підставі виконавчого листа Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2018р. по справі №640/1785/16-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ,РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суми заборгованості в розмірі 1.234.778,28 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 556.689,78 грн., заборгованості за процентами в розмірі 70.176,99 грн., пені в розмірі 560.000,00 грн., інфляційних збитків в розмірі 47.911,51 грн.

Тож, виконавче провадження № 55683791 було порушено з приводу примусового виконання рішення суду у цивільній справі.

У межах даного виконавчого провадження Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. передано на реалізацію нерухоме майно - предмет іпотеки 1/2 частини трикімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 (оформлено заявкою приватного виконавця на передачу на електронні торги, призначені ДП «СЕТАМ» на 28 липня 2025 року о 09 год. 00 хв. за номером лоту 580054).

Отже, з вищевказаного вбачається, що позивач фактично не згоден із діями приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича щодо передачі на реалізацію нерухомого майна - предмета іпотеки, а саме: 1/2 частини трикімнатної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , оформлені заявкою приватного виконавця на передачу на електронні торги, призначені ДП «СЕТАМ» на 28 липня 2025 року о 09 год. 00 хв. за номером лоту 580054, у межах виконавчого провадження № 55683791, відкритого на підставі виконавчого листа Київського районного суду м. Харкова від 31.01.2018р. по справі №640/1785/16-ц.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі за текстом - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Нормами статті 2 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад, зокрема забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VІІІ, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч.1 ст.74 Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З положень наведених норм закону слідує, що за загальним правилом рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення підлягають оскарженню саме до суду, який видав виконавчий документ, і лише у силу спеціального застереження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) (у тому числі постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів) підлягають оскарженню до відповідного адміністративного суду.

Наведене узгоджується із сформульованим законодавцем у ч.1 ст.1 Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII "Про виконавче провадження" визначенням виконавчого провадження та приписами ч.2 ст.3811 КАС України, де указано, що суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-3823 і 383 цього Кодексу.

У частині 1 ст.287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За змістом ч.1 ст.287 КАС України чітко слідує, що положення указаної норми процесуального закону мають бланкетний характер і підлягають застосуванню виключно у разі - якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згаданий вище інший порядок судового оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця передбачений, зокрема, або ст.4471 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з ч.1 якого сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права, або положеннями ст.15 Цивільного процесуального кодексу України (де йде мова пор подання цивільного позову).

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

Стосовно посилань представника заявника на правові висновки постанови Верховного Суду від 14.06.2017 у справі № 6-1804цс16 суд зазначає, що дії державного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна, безпосередньо спрямовані на перехід права власності та інші цивільні права та обов`язки учасників відповідних правовідносин.

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 14.06.2017 у справі № 6-1804цс16 Верховний Суд, оскільки предметом оскарження у справі були дії державного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна, що є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків інших осіб, то до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред`явлення цими особами позову, у зв`язку з чим у цій частині скаргу на дії державного виконавця суд мав залишити без розгляду і роз`яснити заявниці можливість вирішення спору в позовному провадженні.

Тож, за суттю правових висновків постанови Верховного Суду від 14.06.2017 у справі № 6-1804цс16 цивільні права боржника на залишення у власності майна, визначеного виконавцем у якості об"єкта задоволення вимог стягувача шляхом продажу на публічних торгах підлягають захисту у порядку саме цивільного судочинства.

Наведений висновок цілком корелюється із положеннями ч.1 ст.2 КАС України, якими передбачено надання захисту у порядку цивільного судочинства не цивільним правам учасника суспільних відносин, а саме публічним правам відповідного суб"єкта права.

Отже, у разі незгоди із діями державного виконавця, пов`язаними з реалізацією арештованого майна, особа повинна звертатися з позовом у порядку цивільного судочинства для вирішення спору в позовному провадженні, а не адміністративному.

Стосовно посилань представника заявника на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 757/9754/13-ц, суд зазначає, що предметом розгляду справи за скаргою ОСОБА_1 були дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника. Такі дії безпосередньо спричиняють виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків інших осіб, що свідчить про приватно-правовий характер спірних відносин.

Верховний Суд у зазначеній постанові наголосив, що до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення цивільного законодавства про захист цивільних прав. Ефективним способом захисту прав боржника у подібних випадках є звернення з позовом до суду із залученням до участі у справі стягувача та приватного виконавця як відповідачів.

Тож, постанова Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 757/9754/13-ц містить правовий висновок з приводу ефективного у розумінні ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року способу захисту порушеного цивільного права боржника в аналогічному спорі, яким є звернення з позовом до суду із залученням до участі у справі стягувача та приватного виконавця як відповідачів.

Разом з тим, згідно з ч.5 ст.48 КАС України у публічно-правовому спорі, який розглядається в порядку адміністративного судочинства, фізична особа може бути відповідачем виключно у чітко визначених законом випадках у разі подання відповідного адміністративного позову саме суб"єктом владних повноважень.

Отже, у випадку, коли належним відповідачем поряд із приватним виконавцем є стягувач - фізична особа, спір не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів і повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За приписами частини 1 статті 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки справу слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4-12, 238, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1.Заяву Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про закриття провадження від 30.07.2025р. по адміністративній справі №520/19047/25 - задовольнити.

2.Закрити провадження у справі.

3.Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

4.Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

5.Роз"яснити, що ухвала у повному обсязі виготовлена у порядку ч.3 ст.243 КАС України - 14.08.2025р.; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 15 днів з дати підписання ухвали); набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя А.В. Сліденко