Справа № 260/4964/25
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2025 рокум. Ужгород№ 260/4964/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Аннишинця Миколу Васильовича, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, в якій просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 08.05.2025 року за №24 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 періоди його роботи в колгоспі «Дружба» з 15.07.1982 року по 09.05.1983 року, з 27.06.1985 по 20.04.1987 року, з 04.06.1988 року до 09.01.1992 року, врахувати у стаж для визначення права па пенсію всі періоди його роботи в Чеській Республіці, зазначені в Інформаційній особовій відомості пенсійного страхування, виданій Чеським управлінням соціального забезпечення від 03.04.2025 року за №05161 і здійснити призначення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 21.04.2025 року - з дня звернення з заявою про призначення пенсії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 21.04.2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з відповідною заявою про призначення пенсії за віком. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 08.05.2025 року за №24 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком з 21.04.2025 року. Відповідно до даного рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області не було враховано до страхового стажу позивача довідку №6/1 від 11.04.2025 року, яка включає в себе період його роботи в колгоспі «Дружба» з 15.07.1982 року по 08.01.1992 року, оскільки облік відпрацьованого робочого часу за період роботи у колгоспі «Дружба» вівся в грошових одиницях, що не передбачено чинним законодавством.

Також, відповідно до відповідача 2 від 15.05.2025 року за №0700-0201-8/28705 та рішення відповідач 2 від 08.05.2025 року за №24 страховий стаж позивача становить 19 років 09 місяців II днів. При ньому, як вказує позивач, в оскаржуваному рішенні нічого не зазначено щодо періодів роботи позивача в Чеській Республіці, де позивач працював та сплачував обов`язкові страхові внески до системи пенсійного страхування і має право на зарахування періодів його роботи в Чеській Республіці для визначення права на пенсію за віком згідно Договору між Україною та Чеською Республікою про соціальне забезпечення від 04.07.2001 року, ратифікованого законом України №238-ІV від 22.11.2002 року.

Позивач, вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 08.05.2025 року за №24 протиправним, у зв`язку з чим, звернувся до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

04 липня 2025 року до суду від відповідача 1 надійшли матеріали відмовної пенсійної справи ОСОБА_1

04 липня року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву представник відповідача 2 зазначає, що з аналізу наведених норм вбачається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові документи визначені Порядком №637. Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 від 15.07.1982 року, позивач працював у колгоспі «Дружба» з 15.07.1982 року по 09.05.1983 року, з 27.06.1985 року по 20.04.1987 року, з 04.06.1988 року по 09.01.1992 року. Проте вказані записи не містять відомостей про встановлений мінімум трудової участі та кількості відпрацьованих трудоднів в колгоспі. Згідно з довідкою від 11.04.2025 №6/1, яка видана Сільськогосподарським підприємством з обмеженою відповідальністю «Дружба», за 1982 по 1993 роки зазначено відомості встановленого мінімуму трудової участі, облік відпрацьованого робочого часу за період роботи в колгоспі «Дружба» вівся в грошових одиницях, що не передбачено законодавством. Отже, підстав для зарахування періодів роботи з 15.07.1982 року по 09.05.1983 року, з 27.06.1985 року по 20.04.1987 року, з 04.06.1988 року до 09.01.1992 року до страхового стажу у відповідач 2 немає. Таким чином позивач відповідно до статті 26 Закону №1058-IV не набув необхідного страхового стажу, тому підстави для призначення пенсії за віком відсутні.

Щодо позовних вимог врахувати у стаж для визначення права на пенсію всі періоди роботи позивача в Чеській Республіці, зазначені в Інформаційній особовій відомості пенсійного страхування, виданій Чеським управлінням соціального забезпечення від 03.04.2025 року за №0516 представник відповідача 2 зазначає, що позивач у позові зазначив, що ним до заяви про призначення пенсії було додано інформаційну особову відомість пенсійного страхування, видану Чеським управлінням соціального забезпечення від 03.04.2025 №05161, проте в матеріалах пенсійної справи такої довідки немає, як і не зазначено про надання такої довідки у розписці-повідомленні. Про необхідність надання формуляра Чехії було зазначено у переліку документів, яких недостатньо для призначення пенсії, розписки-повідомлення. Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо врахування у стаж всі періоди роботи позивача в Чеській Республіці є передчасними, оскільки такі документи до заяви від 21.04.2025 позивачем не подавались.

16 січня 2025 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву представник відповідача 1 зазначає, що 21.04.2025 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення від 08.05.2025 року №24 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. За доданими документами до страхового стажу не зараховано довідку №6/1 від 11.04.2025 року, оскільки облік відпрацьованого робочого часу за період роботи у колгоспі «Дружба» вівся в грошових одиницях, що не передбачено законодавством. Підстави для зарахування даного періоду відсутні. Необхідний страховий стаж відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 32 роки. Натомість, страховий стаж позивача становить 19 років 9 місяців 11 днів. У зв`язку з вищенаведеним, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08.05.2025 року №24 про відмову в призначенні пенсії прийнято згідно норм чинного законодавства.

09 липня 2025 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача 2, у якій останній заперечує проти відзиву та просить суд, задоволити позовну заяву у повному обсязі.

23 липня 2025 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача 1, у якій представник позивача заперечив проти відзиву на позовну заяву. Просив задоволити позовну заяву у повному обсязі.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, матеріали відмовної пенсійної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 21.04.2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою в якій вона просила призначити їй пенсію за віком.

До заяви про призначення пенсії за віком ним було додано наступні документи:

- трудову книжку серії НОМЕР_2 від 15.07.1982 року;

- військовий квиток серії НОМЕР_3 ;

довідку №4273 від 17.04.2025 року про проходження військової служби;

- довідку №6/1 про членство та роботу в колгоспі від 11.04.2025 року;

- довідку № 6/5 про заробітну плату для обчислення пенсії від 11.04.2025 року;

- довідку №6/2 про реорганізацію колгоспу «Дружба» від 11.04.2025 року;

- довідку №6/3 про встановлений виробіток мінімуму в колгоспі «Дружба» від 11.05.2025 року;

- довідку №6/4 про право підпису документів від 11.04.2025 року;

- інформаційну особову відомість пенсійного страхування, видану Чеським управлінням соціального забезпечення від 03.04.2025 року за №05161.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 . Головним управлінням Пенсійного фонду у Запорізькій області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 08.05.2025 року за №24.

Відповідно до вказаного рішення позивачу за доданими документами до страхового стажу не зараховано довідку №6/1 від 11.04.2025, оскільки облік відпрацьованого робочого часу за період роботи у колгоспі «Дружба» вівся в грошових одиницях, що не передбачено законодавством. Підстави для зарахування даного періоду роботи відсутні. Також відповідно до даного рішення страховий стаж особи становить 20 років 9 місяців 19 днів. Необхідний трудовий стаж статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 32 роки.

Вважаючи таке рішення органу Пенсійного фонду України протиправним, позивач звернулася за захистом свої прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст.46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Питання виникнення та реалізації права громадян на пенсійне забезпечення врегульоване положеннями Законів України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991р. (далі - Закон №1788) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058).

Так, відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до ч.2 зазначеної статті, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Частиною 3 ст.26 Закону №1058 передбачено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону №1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058).

Згідно ст.56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Положеннями ст.62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказане узгоджується також з положеннями п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція) та п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі Порядок).

Відповідно до п.2.2 Інструкції, до трудової книжки вносяться наступні відомості: про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно п.2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (2.4 Інструкції).

Вказане кореспондується також з положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (далі - Інструкція №162) (що була чинна на момент видачі трудової книжки позивача).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачами, що позивач при зверненні за призначенням пенсії подав, в тому числі трудову книжку від 15.07.1982 серії НОМЕР_2 .

Відповідно до відомостей записів трудової книжки серії серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 прийнятий на роботу в колгосп «Дружба» в наступних періодах:

- з 15.07.1982 по 09.045.1983 на посаді тракториста;

- з 27.06.1985 по 20.04.1987 на посаді тракториста;

- з 04.06.1987 по 09.01.1992 прийнятий на роботу трактористом на цеолітовий завод.

Зазначені відомості внесені з дотриманням вимог Інструкції, зокрема: відомості про прийняття та звільнення з роботи зроблені акуратно, кульковою ручкою, завірені печаткою та підписом уповноваженої особи, з них можна точно встановити про місце, посаду та період роботи, номер та дату розпорядчого документа, на підставі яких зроблені відповідні записи.

Більше того, на підтвердження трудової діяльності у колгоспі «Дружба» ОСОБА_1 подав до органу Пенсійного фонду України довідки СТОВ «Дружба» №6/1 від 11.04.2025 (про підтвердження періоду роботи в колгоспі), №21/2 від 27.06.2024, №6/3 від 11.04.2025 (про те, що виробіток мінімуму у період з 1975 по 1990 рр. був встановлений в карбованцях), довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №6/1 від 11.04.2025.

Такі документи завірені печаткою товариства та підписом керівника. Жодних зауважень до їх достовірності відповідачі не заявляють.

В оскарженому рішенні, обґрунтовуючи відмову у зарахуванні періодів роботи в колгоспі «Дружба», ГУ ПФУ в Запорізькій області посилається виключно на те, що облік відпрацьованого робочого часу в колгоспі «Дружба» вівся в грошових одиницях, що не передбачено законодавством.

Проте суд не може погодитися з позицією відповідача 2, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові від 30 вересня 2021 року №300/860/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В свою чергу суд вважає, що надані ОСОБА_1 документи на підтвердження трудової діяльності в колгоспі «Дружба» є належними та достатніми, а тому періоди роботи 15.07.1982 року по 09.05.1983 року, з 27.06.1985 по 20.04.1987 року, з 04.06.1988 року до 09.01.1992 року підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача при вирішенні питання про призначення пенсії.

Більше того, за результатами проведеної посадовою особою ГУ ПФУ в Закарпатській області перевірки правильності видачі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 за період роботи у колгоспі «Дружба» було встановлено, що сума заробітної плати за період з січня 1989 по квітень 1993, зазначена в довідці, відповідає первинним документам.

Щодо позовних вимог врахувати у стаж для визначення права на пенсію всі періоди роботи позивача в Чеській Республіці, зазначені в Інформаційній особовій відомості пенсійного страхування, виданій Чеським управлінням соціального забезпечення від 03.04.2025 року за №0516, суд зазначає наступне.

Відносини у сфері пенсійного забезпечення між Україною та Чеською Республікою регулюються Договором між Україною та Чеською Республікою про соціальне забезпечення від 04.07.2001, який набув чинності з 01.04.2003 (далі - Договір) та Адміністративною угодою про застосування Договору між Україною та Чеською Республікою про соціальне забезпечення, згідно вимог яких зарахування страхового стажу здійснюється за умови підтвердження його компетентними органами іншої країни, шляхом надсилання відповідних запитів та листів органами Пенсійного фонду України.

Якщо згідно з правовими нормами однієї Договірної Сторони виникнення, тривання або поновлення права на пенсію залежить від наявності або набуття певного страхового стажу, Уповноважений орган в необхідному обсязі має прийняти до уваги наявність та подібний страховий стаж, який особа набула згідно з правовими нормами іншої Договірної Сторони, за умови, що періоди страхування не збігаються в часі (стаття 14 Договору).

Відповідно до статті 15 означеного Договору якщо право на надання пенсії згідно з правовими нормами однієї Договірної Сторони виникає лише на основі зарахування страхового стажу, набутого згідно з правовими нормами іншої Договірної Сторони, то Уповноважений орган першої Договірної Сторони: визначає розмір пенсії, яка підлягає виплаті, із урахуванням усіх періодів страхування таким чином, якби весь страховий стаж був набутий виключно згідно з власними правовими нормами.

Окрім цього, 14-17 квітня 2008 року в Пенсійному фонді України відбулися переговори експертів Чеського управління соціального забезпечення та Пенсійного фонду України щодо практичної реалізації Договору між Україною та Чеською Республікою про соціальне забезпечення від 04.07.2001 та Адміністративної угоди про застосування Договору між Україною та Чеською Республікою про соціальне забезпечення від 25.06.2003, які були оформлені відповідним Протоколом.

Згідно вказаного Протоколу сторони, враховуючи зацікавленість в розвитку дружніх відносин у сфері пенсійного забезпечення, обговорили питання двостороннього співробітництва та на виконання пункту 4 статті 2 Адміністративної угоди було розглянуто та погоджено двомовні формуляри для співпраці по реалізації положень Договору:

- для української сторони: UA/CZ 001, UA/CZ 202, UA/CZ 203, UA/CZ 204, UA/CZ 205, UA/CZ 207, UA/CZ 213;

- для чеської сторони: CZ/UA 001, CZ/UA 202, CZ/UA 203, CZ/UA 204, CZ/UA 205, CZ/UA 207, CZ/UA 213.

Поряд із цим, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачами, на підтвердження стажу, набутого в Чеській Республіці, позивачем до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах надано відомості про підтвердження страхового стажу форми CZ/UA205 видану Чеським управлінням соціального забезпечення від 03.04.2023 з перекладом на українську мову, згідно яких підтверджено періоди трудової діяльності з 16.08.2004 по 31.12.2024 (4505 днів 12 років 125 днів).

Відтак, періоди роботи позивача в Чеській Республіці, зазначені в Інформаційній особовій відомості пенсійного страхування, виданій Чеським управлінням соціального забезпечення від 03.04.2025 року за №05161 мають бути зараховані до загального страхового стажу позивача.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що у відповідача 2 не було підстав для відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача спірного періоду роботи.

Щодо наступної позовної вимоги зобов`язального характеру про призначення пенсії, то суд враховує те, що відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону від 09.07.2003 №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Статтею 26 Закону від 09.07.2003 №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 роки.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилося 60 років, тому мінімально необхідний страховий стаж для призначення пенсії позивачу має становити 32 років.

Так, в оскаржуваному рішенні органами Пенсійного фонду України було підтверджено страховий стаж позивача в 20 років 9 місяців 19 днів.

При цьому, враховуючи, що в межах вирішення даного спору зарахуванню до страхового стажу позивача підлягає також і протиправно не враховані періоди роботи з 15.07.1982 року по 09.05.1983 року, з 27.06.1985 по 20.04.1987 року, з 04.06.1988 року до 09.01.1992 року та періоди роботи позивача в Чеській Республіці, зазначені в Інформаційній особовій відомості пенсійного страхування, виданій Чеським управлінням соціального забезпечення від 03.04.2025 року за №05161, тому суд виходячи із простого математичного обрахунку шляхом додавання доходить висновку, що сумарний страховий стаж позивача в цьому випадку досягає необхідний 32 роки.

Як зазначено у частині 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

В даному випадку враховуючи протиправність оскаржуваного рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії та беручи до уваги те, що призначення пенсії належить до виключної компетенції пенсійного органу, який і має здійснити відповідний повторний розрахунок страхового стажу позивача із урахуванням періодів роботи з 15.07.1982 року по 09.05.1983 року, з 27.06.1985 по 20.04.1987 року, з 04.06.1988 року до 09.01.1992 року та періодів роботи позивача в Чеській Республіці, зазначені в Інформаційній особовій відомості пенсійного страхування, виданій Чеським управлінням соціального забезпечення від 03.04.2025 року за №05161, суд дійшов висновку, що порушені права позивача необхідно захистити шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в колгоспі «Дружба» з 15.07.1982 року по 09.05.1983 року, з 27.06.1985 по 20.04.1987 року, з 04.06.1988 року до 09.01.1992 року та періоди роботи в Чеській Республіці, зазначені в Інформаційній особовій відомості пенсійного страхування, виданій Чеським управлінням соціального забезпечення від 03.04.2025 року за №05161, та повторно вирішити питання щодо призначення останній пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону від 09.07.2003 №1058-IV.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень і дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у визначений судом спосіб.

Вирішуючи питання відносно розподілу судових витрат суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При цьому згідно частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 2422,20 грн.

Таким чином, за результатами розгляду справи на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2, яким безпосередньо приймалося оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 08.05.2025 року за №24 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в колгоспі «Дружба» з 15.07.1982 року по 09.05.1983 року, з 27.06.1985 по 20.04.1987 року, з 04.06.1988 року до 09.01.1992 року та періоди роботи в Чеській Республіці, зазначені в Інформаційній особовій відомості пенсійного страхування, виданій Чеським управлінням соціального забезпечення від 03.04.2025 року за №05161 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ) судові витрати у сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич