Справа № 160/11035/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/11035/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року

у адміністративній справі № 160/11035/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «ВЕЛТА» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «ВЕЛТА» та визнано протиправними і скасовано податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 000/7/32-00-04-01-01-01/30912734 від 05.01.2024 року, а також стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «ВЕЛТА» за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволені вимог позивача у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на безпідставність та надуманність доводів податкового органу та на відсутності підстав для задоволення вимог апелянта, у зв`язку з чим просить залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність застосування до них норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не знаходить підтав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача, виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено, що оскаржуване у цій справі податкове повідомлення-рішення № 000/7/32-00-04-01-01-01/30912734 від 05.01.2024 року, яким до ТОВ Виробничо-комерційна фірма «ВЕЛТА» застосовано штрафні санкції на суму 95 200,00 грн. за несвоєчасну реєстрацію (відсутність реєстрації) податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, було прийнято Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі акту № 1215/32-00-04-01-01-01-30912734 від 19.12.2023 року, оформленим за результатом проведеної у період з 21.11.2023 року по 19.12.2023 року камеральної перевірки ТОВ Виробничо-комерційна фірма «ВЕЛТА» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2023 року, за висновками якої перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за період з 01.10.2023 по 31.10.2023 року встановлено порушення ТОВ ВКФ «ВЕЛТА»: абз. б) п. 187.1 ст. 187, пп. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України, занижено обсяги постачання по рядку 2.1 Декларації «Операції з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою» за жовтень 2023 року на суму 168 369 880,62 гривні; п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 3, п. 12 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», ТОВ ВКФ «ВЕЛТА» за жовтень 2023 року не складено та не зареєстровано у законодавчо встановлений термін в «Єдиному реєстрі податкових накладних» податкові накладні по операціям з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою згідно оформлених митних декларацій за жовтень 2023 року на суму 362 642 423,62 гривні.

Як з`ясовано колегією суддів, позивачем оскаржено до суду податкове повідомлення-рішення № 000/7/32-00-04-01-01-01/30912734 від 05.01.2024 року після отримання рішення Державної податкової служби України від 27.03.2024 року яким вказане податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без змін, а скаргу позивача залишено без задоволення, а тому обговоривши фактичні обставини, які були підставою камеральної перевірки позивача, за результатом якої складено акт від 19.12.2023 року та предмет цієї перевірки, який стосується питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2023 року, суд першої інстанції правильно спираючись на положення пп.14.1.39. пп.14.1.181. п.14.1 ст.14, пп.16.1.2. пп.16.1.4. п.16.1 ст.16, пп.20.1.4. пп.20.1.6. пп.20.1.9. п.20.1. ст.20, п.36.1 ст.36, пп.41.1.1. п.41.1 ст.41, п.44.1. п.44.6. ст.44, пп.75.1.1. п.75.1.2. п.75.1. ст.75, п.78.1.8. п.78.1 ст.78, п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України обґрунтовано погодився з доводами позивача щодо того, що наявність розбіжностей між даними податкової звітності та даними Єдиного реєстру податкових накладних не є предметом камеральної перевірки з урахуванням вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а є підставою для проведення виключно документальної позапланової перевірки, що повністю узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 08.09.2021 року у справі №816/228/17 відповідно яких неправомірність дій контролюючого органу, а саме невиконання вимог норм Податкового кодексу України щодо процедури проведення перевірки є підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання неправомірними прийнятих за її наслідками рішень, а також від 21.02.2020 року у справі №826/17123/18 відповідно до яких, при оскаржені платником податків наслідків проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень суди повинні в першу чергу надавати правову оцінку порушенням контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, і тільки якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

За вказаних обставин, на переконання колегії суддів у даному спірному випадку суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про те, що провівши камеральну перевірку уточнюючих розрахунків поза межами встановленого законодавством порядку і за наявності підстав для проведення документальної позапланової перевірки, відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, а виходячи з того, що таке порушення є істотним і згідно частини другої ст.74 КАС України щодо допустимості доказів, Акт перевірки не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням встановленого законом порядку, що є підставою для висновку про відсутність правових наслідків такої та визнання неправомірними прийнятих за її наслідками рішень, в даному випадку оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Погоджується колегія суддів також з висновками суду першої інстанції і в іншій частині рішення, яка стосується фактично спірного в контексті цих правовідносин питання, тобто, чи є дата оформлення митної декларації датою перетинання товаром митного кордону України для цілей питання дати виникнення податкових зобов`язань, оскільки в цій справі дата оформлення митної декларації відрізняється від дати фактичного перетинання митного кордону, оскільки за результатом досліджених судом податкових накладних, виписаних та зареєстрованих в ЄРПН за наслідками постачання товару на експорт, позивачем виписано податкові накладні за наслідками постачання товару на експорт, проте не за фактом оформлення митних декларації, а за фактом перетину товаром митного кордону України в режимі «експорт», правильно керуючись положеннями: п.185.1. ст.185, п.186.1. ст.186, п.187.1. ст.187, п.189.1. ст.189, пп.195.1.1. п.195.1. ст.195, п.198.1. п.198.3. п.198.6. ст.198, п.200.1. п.200.2. п.200.4. п.200.7. ст.200, п.201.1. п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України; п.3 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за №137/ 28267 (далі Порядок № 1307); а також правову позицію Верховного Суду викладену у постановах від 19.02.2020 року у справі № 480/660/19, від 22.04.2021 року у справі 640/19498/19, від 13.12.2022 року у справі № 380/9380/21, від 24.04.2024 року у справі №320/19153/23 за якою подання декларації до митних органів є юридично значимим фактом, який тягне за собою виникнення обов`язків зі сплати податків, а тому, відповідно, датою виникнення податкових зобов`язань є дата подання митної декларації для митного оформлення суд першої інстанції обгрунтовано відхилив доводи позивача стосовно того, що ТОВ ВКФ «Велта» здійснював декларування податкових зобов`язань та реєстрацію в ЄРПН податкових накладних за фактом постачання товару на експорт із врахуванням наданої йому індивідуальної податкової консультації ДФС України від 05 квітня 2019 року № 1465/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, оскільки зміст цієї податкової консультації не вказує, що контролюючий орган роз`яснює позивачу, що датою виникнення податкових зобов`язань за експортними операціями є дата фактичного перетину товаром митного кордону.

Разом з тим, за результатом правового аналізу положень п.120-1.2. п.120-1.2. ст.120-1 Податкового кодексу України суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправним застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій, оскільки в даному випадку позивачем зареєстровано в ЄРПН податкові накладні, складені на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, а тому до позивача не може бути застосована фінансова відповідальність на підставі абзацу 4 п.120-1.2. ст.120-1 Податкового кодексу України, і відповідно, заявлені у цій справі вимоги позивача є обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 000/7/32-00-04-01-01-01/30912734 від 05.01.2024 року.

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності та з огляду на те, що контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та які б спростовували встановленій у цій справі факти, також як і не представлено жодних доказів на підтвердження наведених в апеляційній скарзі доводів, а зводяться лише до незгоди відповідача із правовою оцінкою суду спірних обставин, що не може вважатися свідченням неправильного застосування судом положень Податкового кодексу України, колегія суддів вважає прийняте у цій справі судове рішення цілком обґрунтованим та таким, що відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у адміністративній справі № 160/11035/24 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.М. Іванов