Справа № 211/2921/25
Суддя: Сарат Н. О.
Дата ухвалення: 2025-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/2921/25
Провадження № 2-а/211/78/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Н.О. Сарат

за участю секретаря судового засідання С.М. Зоріній

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу у спрощеному провадженні без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду через систему «Електронний суд» до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради про скасування постанови від 15.02.2023 року серія РАП № 00248568 по справі про накладення адміністративного стягнення та закриття провадженя у справі.

В обгрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 , 12.03.2025 через поштове відділення «Укрпошта» отримав постанову від 15.02.2023 серія РАП №00248568 про накладення адміністративного стягнення до повідомлення серія ІД №01102370, винесену провідним спеціаліст-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Махіньком Віталієм Олеговичем, в якій було зазначено, що 21 грудня 2022 року о 10 год.52 хв. транспортним засобом Gelly MR-7151F д.н.з. НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Курчатова, 3, чим порушено вимоги підпункту ґ пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, в частині заборони зупинки транспортному засобу на перехрестях. Чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Отже, даною постановою мене було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 680,00 грн. Вважаю постанову від 15.02.2023 серія РАП №00248568 про накладення адміністративного стягнення до повідомлення серія ІД №01102370 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав. Однак, в порушення вищевказаних вимог Закону, позивач не отримував ні повідомлення щодо початку відносно нього адміністративної справі, тобто інспектором не було залишено повідомлення на лобовому склі автомобіля позивача, При цьому, позивачеві не була направлена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, яка була винесена інспектором за результатами розгляду адміністративної справи. Неналежне виконання інспектором зазначених положень закону щодо розміщення повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності свідчить про те, що позивач фактично був необізнаний про початок адміністративного провадження щодо нього. Між тим, у своєму листі відповідач повідомив позивча, про те, що при формуванні поштового реєстру з метою направлення зазначеної постанови на його адресу місця реєстрації, працівником інспекції допущено технічну помилку, внаслідок якої реєстрації, а саме: м. Дружківка, Донецької області було віднесено до тимчасово окупованої території України. У зв`язку з чим постанова засобами поштового зв`язку направлена не була, що також свідчить про неналежне виконання працівником Інспекції зазначених вище положень Закону. Про існування вказаної постанови позивач дізнався випадково, при перевірці наявності штрафів на сайті «ШтрафUA». Після чого, 03.03.2025 позивач звернувся до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради з метою отримання копії постанови і отримати можливість ознайомитися з доказами, які стали підставою для притягнення мене до адміністративної відповідальності. 12.03.2025 через поштове відділення «Укрпошта» отримав постанову від 15.02.2023 серія РАП №00248568 про накладення адміністративного стягнення до повідомлення серія ІД №01102370 (поштовий трекінг №483). Таким чином, позивачем дотримано строк на звернення до суду визначений положеннями ст.289 КУпАП. Поряд з цим, як позивач зазначав вище, неналежне виконання інспектором положень ст.279-1 КУпАП щодо розміщення повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності свідчить про те, що його не було повідомлено про початок адміністративної справи, що, у свою чергу, стало наслідком порушення низки моїх фундаментальних прав закріплених нижче зазначеними нормами чинного законодавства. У відповідача є обов`язок оповістити позивача про початок провадження і фіксацію правопорушення, а також подальший розгляд справи про адміністративне правопорушення і про прийняте рішення, чого у даному випадку зроблено не було. Порушення зазначених положень чинного законодавства, є належною та законною підставою для визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови. Більше того, сам факт позбавлення позивача можливості скористатися правом на захист, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, а також низкою інших наведених вище прав, що ставить під сумнів як законність самих процесуальних дій у провадженні, так і рішення ухвалене за результатами розгляду справи. Окрім цього, відповідачем було повідомлено про можливість ознайомитися із доказовою базою по адміністративному правопорушенню на сайті Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, а саме за наступним посиланням: https://ipkp.dniprorada.gov.ua/, де вказується номер автомобіля ( НОМЕР_1 ) та номер повідомлення (ІД№01102370). Аналогічна за своїм змістом вимога міститься й у ст. 283 КУпАП, якою передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна також містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Згідно п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі-ПДР) передбачено, що вони відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Відповідно до п.8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Підпунктом в) п. 8.4. ПДР, визначено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Відповідно до п.п. ґ) п.15.9 ПДР, зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. В даному випадку спірна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена з підстав наявності у відповідача переконання про порушення позивачем вимог п.п. ґ) п.15.9 ПДР, а саме в частині заборони зупинки транспортного засобу на перехресті. В ході ознайомлення із доказовою базою по адміністративному правопорушенню на вебсайті Інспекції, позивачем було встановлено, що відповідачем було здійснено фотофіксацію, проте вважаю, що вона жодним чином не підтверджує факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, з наступних підстав: 1) вказані географічні дані не співпадають з фотоматеріалами отриманими під час фотозйомки, оскільки зазначені координати належать іншому місцю на карті, а саме будівлі ТОВ «Хладон-Дніпро» і знаходяться приблизно в 300 метрах від місця вказаного у постанові; 2) з фотознімків, які містяться на вебсайті Інспекції не вбачається, що ця ділянка є перехрестям, а також відсутні будь-які знаки, які забронювали зупинку або стоянку транспортних засобів на цій ділянці 3) на фотоматеріалах відсутнє фото з прикріпленим повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, що говорить про те, що цього повідомлення не існувало на момент фото фіксації правопорушення; 4) з фотознімків вбачається, що на цій ділянці, окрім мого автомобіля, розміщені інші автомобілі та при перевірці на вебсайті Інспекції відсутні дані щодо притягнення власників цих транспортних засобів до адміністративної відповідальності за неправильне паркування; 5) відповідно до п. ґ ч.3 ст.265-4 КУпАП, розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб зупинено на перехрестях. В такому випадку інспектор повинен застосувати заходи забезпечення провадження у виді тимчасового затримання транспортного засобу. В даному випадку інспектором не були застосовані ці заходи, що вказує на те, що в діях позивача відсутнє адміністративне правопорушення, а сама постанова винесена інспектором з надуманих підстав.

Ухвалою суду від 28.03.2025 року провадження по справі відкрито у спрощеному провадженні без виклику сторін.

Представником відповідача 22.04.2025 року подано відзив згідно якого, 21.12.2022 року інспектором з паркування було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 3 статті 122 КУпАП, а саме: порушення правил зупинки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху транспортного засобу Geely MR 7151A, номерний знак НОМЕР_1 (далі транспортний засіб позивача), за адресою м. Дніпро, вул. Курчатова, 3, чим порушено вимоги п. п. «ґ» пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху в частині заборони зупинки транспортному засобу на перехрестях. У відповідності до положень статті 142 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 21.12.2022 р.; 2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, вул. Курчатова, 3; 3) географічні координати: 48.4723169, 35.0102395 4) час вчинення порушення: 10:52. Враховуючи, що було проведено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у частині першій статті 142 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), інспектором у повній відповідності до вимог ст. 2791 КУпАП було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІД № 01102370 на лобовому склі транспортного засобу позивача. Після встановлення відповідальної особи, інспектором з паркування було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії 1ДІ № 00248568 від 15.02.2023 року згідно з ч. 5 ст. 2791, ст.ст. 283, 284 КУпАП без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.7 ст. 2791 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у ч. 1 ст. 142 КУпАП, протягом 10 днів з дні її винесення рекомендованим листом з повідомленням, на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження особи). При формуванні поштового реєстру, з метою направлення зазначеної постанови на адресу місця реєстрації відповідальної особи, працівником інспекції допущено технічну помилку, внаслідок якої адресу реєстрації, а саме: м. Дружківку, Донецької області було віднесено до тимчасово окупованої території України. У зв`язку з чим постанова засобами поштового зв`язку направлена не була. Частиною 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Приміткою до вказаної статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 142 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 2793 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису). Відповідно до ч. 1 ст. 142 КУпАП, адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Частиною 2 статті 277 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), зафіксовані в режимі фотозйомки, розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення. Статтею 279-1 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 142 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення. Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 142 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи. У разі якщо відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 142 цього Кодексу, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову в її отриманні. У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою, днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову. Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» було затверджено Правила дорожнього руху (надалі ПДР). Абз. 83 п.1.10 ПДР визначає, що тротуар елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном. Абз. 74 п.1.10 ПДР визначає, що проїзна частина елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. П. 15.1. ПДР передбачає: зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). У населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1 а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом. Згідно з п 15.9 ПДР зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду, тощо. Для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: 1) поставлено на проїзній частині у два і більше рядів; 2) розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях; в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т- подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів; е) ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а за їх відсутності - ближче 30 метрів від дорожнього знак такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 метрів від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду; и) розташовано на позначених відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою місцях, призначених для паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома). Дії інспектора з паркування вчинені згідно з вимогами чинного законодавства, а постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 00248568 від 15.02.2023 року є правомірною. Таким чином, докази згідно з якими винесено постанову про адміністративне повідомлення є допустимим та такими що повністю відповідають вимогам законодавства які регулюють правовідносини в сфері адміністративного права.

05.05.2025 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач вказує, що постановою від 15.02.2023 серія РАП №00248568 про накладення адміністративного стягнення до повідомлення серія ІД №01102370 мене було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, за те, що 21 грудня 2022 року о 10 год.52 хв. транспортним засобом Gelly MR-7151F д.н.з. НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Курчатова, 3, чим порушено вимоги підпункту ґ пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, в частині заборони зупинки транспортному засобу на перехрестях. Із цього слідує, що постанова посадовою особою відповідача виносилась майже через два місяця після складання матеріалів інспектором про начебто вчинення мною порушення в частині заборони зупинки транспортного засобу на перехрестях. Виходячи з буквального змісту положень ст.280 КУпАП, слід зазначити наступне, не дивлячись на встановлений цією статтею особливий порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки, але це не позбавляє обов`язку посадову особу відповідача, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення та виносить постанову про накладення адміністративного правопорушення, зокрема з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Однак, цього обов`язку посадовою особою відповідача під час прийняття рішення про притягнення мене до адміністративної відповідальності не було транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. У своєму відзиві на позовну заяву, відповідач вказує, що з матеріалів фотофіксації чітко вбачається, що транспортний засіб розміщено на перехресті, а також ним надано до суду «картографічні дані» з інтернет ресурсу google.com.ua/maps з позначенням кульковою ручкою червоного кольору начебто місця зупинки транспортного засобу позивача. Однак, з даним твердженням відповідача не можна погодитися, оскільки воно не відповідає дійсним обставинам справи. Відповідно до п.1.10 ПДР України, перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. Так, виходячи з матеріалів фотофіксації які містяться на вебсайті інспекції та долучені до матеріалів справи, з них не вбачається, що ця ділянка місцевості є перехрестям, а також на ній відсутні будь-які дорожні знаки, які заборонювали зупинку або стоянку транспортних засобів на цій ділянці. Із вказаних матеріалів фотофіксації вбачається, що мій автомобіль розміщений ближче до вул.Курчатова (нині вул.128-ї бригади тероборони) (роздруківку з інтернет ресурсу google.com.ua/maps мною долучено до відзиву із зазначенням місця знаходження мого авто), а не як вбачається із долучених відповідачем картографічних даних з інтернет ресурсу google.com.ua/maps, де вказано, що мій автомобіль знаходився на перехресті вул.Майдан Озерний та вул.Турбінний узвіз. Тобто, враховуючи вказане, твердження відповідача про начебто перебування автомобіля позивача на перехресті, в місці вказаному на картографічних даних з інтернет ресурсу google.com.ua/maps не відповідає дійсності. Навіть, якщо припустити, що автомобіль перебував у місці зазначеному відповідачем, то звідси постає слушне запитання: «Які дії повинен вчинити інспектор у разі знаходження автомобіля на перехресті, який перешкоджає руху інших транспортних засобів». Відповідь лише одна: «вжити заходів щодо тимчасового затримання такого транспортного засобу». Проте вказаних дій інспектором не було вчинено, а чому, тому, що мій автомобіль не знаходився на перехресті вул. Майдан Озерний та вул.Турбінний узвіз. Відповідач зазначаючи невірне розташування автомобіля позивача на долучених ним картографічних даних, свідомо вводить суд в оману, тим самим намагаючись виправдати свої незаконні дії, які полягають у початку адміністративного провадження та винесення ним незаконної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому, надані відповідачем картографічні данні з інтернет ресурсу google.com.ua/maps , не можна вважати належним доказом, оскільки скріншот зроблений з вказаного ресурсу, на якому міститься фото місцевості не відображає дійсних обставин оскаржуваної події, яка мала місце 21.12.2022, тим паче із вказаного скріншоту не можливо встановити дату виготовлення фото розміщеного на сайті google.com.ua /maps, а тому ці дані не містять інформації щодо предмету доказування, зважаючи на те, що згідно з ч.2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Між тим, слід зазначити, що вказані географічні дані у роздруківці «Доказова база по адміністративному правопорушенню» з сайту інспекції та вказані матеріалах фотофіксації, не співпадають з фотоматеріалами отриманими під час фотозйомки, оскільки зазначені координати (48..01023950) належать іншому місцю на карті, а саме будівлі ТОВ «Хладон-Дніпро» і знаходяться приблизно в 300 метрах від місця вказаного у постанові. Крім того, твердження відповідача про те, що фіксування адміністративних правопорушень транспортними засобами, що знаходяться поруч з транспортним засобом позивача не стосується предмету позову, а тому надання доказів їх притягнення до адміністративної відповідальності не передбачено, не заслуговує на увагу, оскільки відсутність даних про притягнення власників цих транспортних засобів є доказом неправомірності дій відповідача і як результат прийнятого ним рішення. Як вбачається з матеріалів фотофіксації, на цій ділянці, окрім автомобіля позивача, розміщені інші автомобілі як з боку, так і позаду відносно його автомобіля, однак відповідачем не були наданні докази щодо притягнення власників цих транспортних засобів до адміністративної відповідальності за неправильне паркування. Таким чином, це вказує на те, що вказані автомобілі були розміщені правомірно, і в тому числі розміщення його автомобіля жодним чином не порушило ПДР України, що вказує на те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, а сама постанова винесена відповідачем з надуманих підстав. Відповідно до ч.1, 3 ст.279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення). В даній категорії справ обов`язок доказування правомірності своїх рішень, дій покладено на суб`єкта владних повноважень, тобто відповідача. Між тим, про наявність повідомлення і постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності позивач лише дізнався на початку березня 2025 року і то випадково. Відповідне вказує на те, що 21.12.2022 інспектором не було дотримано вимог щодо розміщення повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності у спосіб визначений законом. Позивач фактично був необізнаний про початок адміністративного провадження щодо мене. При цьому, слід зазначити, що у разі належного виконання інспектором своїх повноважень, то мною одразу було б скеровано на адресу інспекції заперечення щодо складеного адміністративного матеріалу, а також клопотання про участь у розгляді даних матеріалів. Більш того, сам факт позбавлення позивача можливості скористатися правом на надання заперечення та клопотання про участь у розгляді адміністративної справи, а також низкою інших прав визначених законом, ставить під сумнів як законність самих процесуальних дій відповідача у провадженні, так і рішення прийнятого ним за результатами розгляду справи, що вказує на порушення низки моїх фундаментальних прав визначених законом. Крім того, твердження відповідача про те, що повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності друкується інспектором після завершення фотофіксації адміністративного правопорушення, то відповідно воно не зафіксовано на фотофіксації начебто вчиненого адміністративного правопорушення, є безпідставними і жодним чином не позбавляє обов`язку відповідача щодо доведення цієї обставини в належний процесуальний спосіб. На переконання позивача не надання відповідачем та відсутність в матеріалах справи доказу щодо розміщення інспектором повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, такого як фото, який би підтвердив факт розміщення такого повідомлення на лобовому склі, свідчить про недоведеність відповідачем твердження щодо вчинення інспектором таких дій. Наведене вказує про відсутність належних доказів, які доводять факт дотримання інспектором вимог закону щодо повідомлення позивача про початок адміністративного провадження та подальшого розгляду адміністративної справи. Поряд з цим, посилання відповідача на ч.4 ст.279-1 КУпАП, про те, що постанова про адміністративне стягнення зафіксоване в режимі фотозйомки, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може свідчити про законність його дій під час розгляду справи без участі позивача, так як його не було сповіщено відповідачем у належний процесуальний спосіб про початок адміністративного провадження та подальший розгляд цього провадження, що призвело до порушень низки його прав, в тому числі щодо надання заперечень та клопотання про участь у розгляді справи. При цьому, положення ч.4 ст.279-1 КУпАП не позбавляють відповідача виконання обов`язку визначеного ч.3 ст.279-1 КУпАП. У положеннях ст.245, 268 КУпАП, визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності. Згідно ч.2 ст.276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.122 КУпАП, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Як вбачається з постанови серія РАП №00248568, вчинення начебто адміністративного правопорушення було виявлено 21.12.2022, а постанова про накладення адміністративного стягнення винесена 15.02.2023. При цьому, невідомо, коли саме було встановлено особу позивача посадовою особою, яка винесла вказану постанову. Тим паче справу було розглянуто за місцем вчинення правопорушення, а позивача не було повідомлено про дату розгляду, хоча КУпАП передбачає можливість розгляду справи також за місцем реєстрації транспортного засобу. Відтак, розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП без участі позивача суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення моїх прав закріплених у статті 268 КУпАП. Виходячи із тлумачення слова «може», то воно використовується для визначення можливості або способу виконання дії. Проте, це не значить, що в даному випадку надається виключне право відповідачу розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Така можливість виникає у відповідача якщо особу, яка притягається до адміністративної відповідальності було сповіщено належним чином про початок адміністративного провадження та не надходження від неї жодних клопотань про участь у розгляді справи. У разі надходження клопотання від особи про участь у розгляді справи, то посадова особа, яка розглядає таку справу повинна надати можливість участі у розгляді адміністративної справи. Відтак, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, постанова від 15.02.2023 серія РАП №00248568 про накладення адміністративного стягнення до повідомлення серія ІД №01102370 винесена відносно позивача, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши письмові докази, матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП Україниніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

В пункті 2 розділу ІІІ наказу №1395 від 07 листопада 2015 року затвердженого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» зазначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.122 КпАП України, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі п. 5 ч. 1ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У відповідності до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені у тому числі частиною першої статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 2ст. 258 КУпАПпротокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 4ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частиною першою другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідност. 293 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідност. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті`встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно принципу законності накладення адміністративного стягнення, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходів адміністративного стягнення є протиправність діяння (стягнення може бути накладено тільки тоді, коли в діянні особи встановлений склад правопорушення), а також протиправні діяння особи ознак правопорушення, передбачених конкретною правовою нормою, і кваліфікація цих діянь за відповідною статтею).

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимогстатті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Відповідно до частини 2 статті 283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів і можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (частина третя статті 283 КУпАП).

Отже, склад адміністративного правопорушення складається з об`єкту; об`єктивної сторони; суб`єкту; та суб`єктивної сторони. Для наявності складу адміністративного правопорушення та як наслідок самого порушення необхідна наявність всіх його складових.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Частиною 3 статті 122 КУпАП визначено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (див. Правила дорожнього руху).

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах:

1 ) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками (формальний склад);

2) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди (формальний склад);

3) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, міліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху (формальний склад);

4) порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що підтверджені фактичними даними, а саме: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження та іншими документами (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом - водійське посвідчення тощо). Відповідно до ст. 15 Закону України "Про дорожній рух" право на керування транспортними засобами надається: мототранспортними засобами і мотоколясками - з шістнадцятирічного віку; автомобілями всіх видів і категорій (за винятком автобусів і вантажних автомобілів, обладнаних для перевезення більше восьми пасажирів), трамваями і тролейбусами - з вісімнадцятирічного віку; автобусами і вантажними автомобілями, обладнаними для перевезення більше восьми пасажирів, - з дев`ятнадцятирічного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й формі необережності.

Пункт 15.9 ПДР визначає випадки у яких зупинка забороняється:

а) на залізничних переїздах;

б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил);

в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях;

г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;

ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;

е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;

є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють;

ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився;

з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки;

и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Так встановлено, що ОСОБА_1 , 12.03.2025 через поштове відділення «Укрпошта» отримав постанову від 15.02.2023 серія РАП №00248568 про накладення адміністративного стягнення до повідомлення серія ІД №01102370, винесену провідним спеціаліст-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Махіньком Віталієм Олеговичем, в якій було зазначено, що 21 грудня 2022 року о 10 год.52 хв. транспортним засобом Gelly MR-7151F д.н.з. НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Курчатова, 3, чим порушено вимоги підпункту ґ пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, в частині заборони зупинки транспортному засобу на перехрестях. Чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Отже, даною постановою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 680,00 грн.

Так, згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, в порушення вищевказаних вимог Закону, позивач не отримував повідомлення щодо початку відносно нього адміністративної справі, тобто інспектором не було залишено повідомлення на лобовому склі автомобіля позивача, При цьому, позивачеві не була направлена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, яка була винесена інспектором за результатами розгляду адміністративної справи. Неналежне виконання інспектором зазначених положень закону щодо розміщення повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності свідчить про те, що позивач фактично був необізнаний про початок адміністративного провадження щодо нього.

У листі відповідач повідомив позивача, про те, що при формуванні поштового реєстру з метою направлення зазначеної постанови на його адресу місця реєстрації, працівником інспекції допущено технічну помилку, внаслідок якої реєстрації, а саме: м. Дружківка, Донецької області було віднесено до тимчасово окупованої території України. У зв`язку з чим постанова засобами поштового зв`язку направлена не була, що також свідчить про неналежне виконання працівником Інспекції зазначених вище положень Закону.

03.03.2025 позивач звернувся до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради з метою отримання копії постанови і отримати можливість ознайомитися з доказами, які стали підставою для притягнення мене до адміністративної відповідальності. 12.03.2025 через поштове відділення «Укрпошта» отримав постанову від 15.02.2023 серія РАП №00248568 про накладення адміністративного стягнення до повідомлення серія ІД №01102370 (поштовий трекінг №483).

Неналежне виконання інспектором положень ст.279-1 КУпАП щодо розміщення повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності свідчить про те, що його не було повідомлено про початок адміністративної справи, що, у свою чергу, стало наслідком порушення низки фундаментальних прав позивача закріплених нижче зазначеними нормами чинного законодавства.

У відповідача є обов`язок оповістити позивача про початок провадження і фіксацію правопорушення, а також подальший розгляд справи про адміністративне правопорушення і про прийняте рішення, чого у даному випадку зроблено не було.

Порушення зазначених положень чинного законодавства, є належною та законною підставою для визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови.

Більше того, сам факт позбавлення позивача можливості скористатися правом на захист, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, а також низкою інших наведених вище прав, що ставить під сумнів як законність самих процесуальних дій у провадженні, так і рішення ухвалене за результатами розгляду справи.

Аналогічна за своїм змістом вимога міститься й у ст. 283 КУпАП, якою передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна також містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п.п. ґ) п.15.9 ПДР, зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

В даному випадку спірна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена з підстав наявності у відповідача переконання про порушення позивачем вимог п.п. ґ) п.15.9 ПДР, а саме в частині заборони зупинки транспортного засобу на перехресті.

Судом досліджено фото, яке не підтверджує факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, адже з фотознімків, не вбачається, що ця ділянка є перехрестям, а також відсутні будь-які знаки, які забронювали зупинку або стоянку транспортних засобів на цій ділянці, на фотоматеріалах відсутнє фото з прикріпленим повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до п. ґ ч. 3 ст. 265-4 КУпАП, розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб зупинено на перехрестях. В такому випадку інспектор повинен застосувати заходи забезпечення провадження у виді тимчасового затримання транспортного засобу. В даному випадку інспектором не були застосовані ці заходи.

Відповідач мав відповідно ч. 1 ст. 268 КУпАП сповістити позивача про розгляд справи, а в разі неявки останнього розглядати справу за його відстуності. Доказів повідомлення позивача про розгляд справи за ст. 122 ч. 3 КУпАП в матеріалах справи немає, відповідачем не надано.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Взявши до уваги всі докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України суд за рахунок бюджетних асигнувань стягує з Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 246, 268, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити повністю.

Скасувати постанову від 15.02.2023 серія РАП №00248568 про накладення адміністративного стягнення до повідомлення серія ІД №01102370, винесену провідним спеціаліст-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Махіньком Віталієм Олеговичем, у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп.

Закрити провадження у адміністративній справі про вчинення 21.12.2022 року ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду, у відповідності до ст.ст. 286, 297 та пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13 серпня 2025 року.

Суддя: Н. О. Сарат