Справа № 351/661/25
Суддя: СЕГІН І.
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/661/25
Номер провадження №2-а/351/14/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.,

за участі: секретаря - Бабшинської К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позовні вимоги мотивував тим, що 08.04.2025р. він через застосунок "Резерв+" дізнався що він перебуває у розшуку. 3 05.04.2025р. по 14.04.2025 року він перебував на лікуванні, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого.

16.04.2024 року о 14:30 год. він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де на нього було складено протокол №143 від 16.04.2025 р. про адміністративне правопорушення. У вказаному протоколі він вказав свої пояснення, де зазначив, що в його діях не має складу адміністративного правопорушення, оскільки він особисто не отримував повістку на уточнення даних.

Однак, постановою №590/25 від 18.04.2025 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та призначено штраф у розмірі 17000 грн.

В даній постанові вказано, що 16.04.2024 року о 14:30 год. він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення даних по повістці № 2751485, яка була сформована в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних і резервістів 28.02.2025 року та надіслана засобами поштового зв язку, чим порушив абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", пп. 2 п. 1 Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року, Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року.

В приміщенні 2-го відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 він отримав копію повістки та копію конверта Укрпошти № 281, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до копії даних трекінгу відстеження, поштове відправлення № 281 виїхало з с. Вовчківці 03.04.2025р., а тільки 07.04.2025 р. отримано 2-им відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, на думку відповідача, він мав з`явитися до нього для уточненння даних саме 16.03.2025р. на 14:00 год..

У зв`язку із вищевикладеним вважає постанову № 590/25 від 18.04.2025 протиправною та такою, яка підлягає скасуванню.

Зазначив, що наміру ухилятися від виконання військового обов?язку він не мав так як з 01.03.2022 року сумлінно ніс службу в Харківській та Донецькій областях, займав посади заступника командира роти по роботі з особовим складом та командира стрілецької роти, є учасником бойових дій. Неодноразово уточнював свої дані, що підтверджується вклеєним штрихкодом військовому квитку офіцера запасу, та застосунком "Резерв+".

Просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, провадження у справі закрити, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою суду від 23.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В судове засідання сторони не викликались, клопотань про інший порядок розгляду справи сторонами заявлено не було.

Представник відповідача подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що 2-м відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол № 143 від 16.04.2025 року про те, що 16.03.2025 року позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 16.04.2025 року об 14:00 годині з метою уточнення даних по повістці № 2751385, яка була 28.02.2025 року центрально сформована в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних і резервістів та надіслана засобами поштового зв?язку. У зв?язку з чим начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було подано до 1-го відділу Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області звернення № E1789085 від 26.03.2025 року про доставлення вказаного громадянина до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особи, що порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку, для складення протоколу про адміністративне правопорушення. Постанову №590/25 від 18.04.2025 року позивач підписав та отримав ії. За результатом розгляду справи начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 виніс постанову №590 /25 від 18.04.2025, якою за порушення частини 3 статті 210-1 КУпАП накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн.. Вказав, що в матеріалах справи наявна копія повістки № 2751485, відповідно до відстеження відправлення якої 28.02.2025р. відбулася невдала спроба вручення, тобто до моменту необхідного прибуття позивача 16.03.2025р. в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з відміткою про відсутність одержувача повернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв?язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об?єкта поштового зв?язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника. Таким чином, відповідно до вимог Правил № 270 працівники оператора поштового зв`язку Укрпошта зобов`язані вручити повістку особисто, у разі відсутності такої особи повістка повертається, що і було зроблено. В даному випадку порушення правил військового обліку полягає в неприбутті по повістці. Що стосується ненадання можливості подання доказів та участі у розгляді справи про притягнення позивача до відповідальності, то такі твердження є хибними. Позивачу надавалася можливість подати пояснення, документи та скористатися правовою допомогою адвоката. Позивач скористався можливістю надання усних пояснень, іншими правами позивач не скористався. Що стосується оцінки діяльності працівників оператора поштового зв`язку, то відповідно АТ "Укрпошта" не підпорядкована ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому у відповідача відсутні правові механізми впливати на роботу та контролю конкретного уповноваженого працівника в частині вручення конвертів з відміткою "Повістка ТЦК". З вказаних підстав постанова № 590/25 від 18.04.2025р. винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 є законною та обгрунтованою. Просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно протоколу № 143 про адміністративне правопорушення від 16.04.2025 року виявлено, що 16.03.2025 о 14.00 год. встановлено порушення гр. ОСОБА_1 правил військового обліку, які встановлені ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме: без поважних причин не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 в строк та місце, вказані в повістці № 2751485 від 28.02.2025р., яка була надіслана на адресу місця його реєстрації рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та повернута з причини відсутності адресата за вказаною адресою 01.04.2025р., за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Протокол складено державним службовцем ОСОБА_2 ..

Згідно оскаржуваної постанови № 590/25 про адміністративне правопорушення від 18.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, встановлені вимогами ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме: не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних, у зв`язку з чим начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було подано до 1-го відділу Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області звернення № Е1789085 від 26.03.2025р. про доставлення вказаного громадянина до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особи, що порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а тому визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, внаслідок чого на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17000 гривень.

Згідно повістки №2751485 від 28.02.2025р. ОСОБА_1 повідомляється про те, що йому належить з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) за адресою: АДРЕСА_1 - 16.03.2025 р. о 14:00 для уточнення даних.

Згідно копії поштового відправлення Укрпошти повістка ТЦК, адресована ОСОБА_1 повернута 01.04.2025р. у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 займав посади заступника командира роти з особового складу та командира стрілецької роти.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є особлою, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

Відповідно до витягу з "Резерв+", сформованого 18.04.2024 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Уточнив дані: 22.05.2024 року.

Згідно витягу з реєстру Снятинської територіальної громади від 28.04.2025 року № 2025/005435653 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований в АДРЕСА_2 з 22.09.2008 року.

Відповідно до копії даних трекінгу відстеження, поштове відправлення № 281 виїхало з с. Вовчківці 03.04.2025р., та 07.04.2025 р. отримано ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17 від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16 від 17.07.2019 року у справі №295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі №607/7987/17.

Згідно із ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом взято до уваги те, що ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно із абзацом 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України №64/2022 та №69/2022 від 24.02.2022року в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Відповідно до примітки до ст. 210-1 КУпАП «Положення ст. 210, 210-1 цього кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформації взаємодій з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними) яких є державні органи».

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ч. 3ст. 79 КАС України визначено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч. 4ст. 79 КАС України).

Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тобто за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Позивачу інкримінується порушення абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштовогозв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

За таких обставин, коли повістка ТЦК повертається відправнику з підстав відсутності адресата, слід з`ясовувати всі обставини, через які вручення повістки не відбулося, та в залежності від них вирішувати питання про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП. Натомість у цій справі, відповідач застосував формальний підхід до цього питання, не врахувавши наступного.

Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Разом з цим, відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону № 2232-ХІІ призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Судом встановлено, що відповідно до даних трекінгу відстеження поштового відправлення № 281, дане поштове відправлення повістки, яка була адресована позивачу про виклик в ТЦК на 16.03.2025р., була сформована та зареєстрована 03.03.2025р. в Логістичному центрі м. Київ. З 11.03.2025р. відправлена та прибула до Логістичного центру в м. Коломия, 19.03.2025р. відправлення переадресоване на вимогу відправника в м. Снятин. 20.03.2025р. відправлення виїхало з відділення в м. Снятин та 29.03.2025р. прибуло до відділення в с. Вовчківці. 01.04.2025р. - повернення відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою). 03.04.2025р. відправленя виїхало з відділення с. Вовчківці, продовжило рух та 07.04.2025р. вручено одержувачу - позивачу.

Згідно виписки КНП "Заболотівська багатопрофільна лікарня" від 14.04.2025р. ОСОБА_1 в період з 05.04.2025р. по 14.04.2025р. перебував на стаціонарному лікуванні.

Оскільки позивача у повістці було викликано на 16.03.2025р., а поштове відправлення з повісткою в цей час перебувало в дорозі та не могло бути вручено позивачу. А тому, позивач не міг бути та не був проінформований про виклик на вказану дату.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача про відсутність у нього умислу на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Виходячи з вищенаведеного, суд визнає доведеними обставини, на які посилався позивач в обґрунтування позову. А тому, позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогою п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд вважає за необхідне скасувати постанову № 590/25 від 18.04.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_3 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач не ставить питання про відшкодування судових витрат.

На підставі наведеного, ст. 22, 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 7, 210-1, 247, 268, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП та керуючись ст.2, 77,79,134, 139, 159, 241-246, 250, 255, 268, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову № 590/25 від 18.04.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_3 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн., скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Ігор СЕГІН