Справа № 380/23635/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/23635/24 пров. № А/857/4110/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

судді-доповідача: Судової-Хомюк Н.М.,

суддів: Затолочного В.С., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року у справі № 380/23635/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач 2), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 03.07.2024 року №35 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати зарахувати до трудового (страхового) стажу період роботи на Мелітопольському консервному заводі Мелітопольського району Запорізької області з 31.08.1981 по 26.05.1993.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 03.07.2024 року №35 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (адреса: 29013, м.Хмельницький, вул.Гната Чекірди, 10, ) зарахувати до трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи на Мелітопольському консервному заводі Мелітопольського району Запорізької області з 31.08.1981 по 26.05.1993.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (адреса: 29013, м.Хмельницький, вул.Гната Чекірди, 10, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційної скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

08 квітня 2025 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про залучення до участі у справі правонаступника від дружини померлого позивача ОСОБА_2 . До заяви долучено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 10 лютого 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , що є позивачем у справі - помер.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви дружини померлого позивача, колегія суддів вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню, а провадження у справі необхідно закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Зі смертю особи, незалежно від її статусу, пов`язаний інститут спадкування, що регламентується нормами цивільного права.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.ст. 1218, 1227 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

У частині першій статті 1219 ЦК України закріплено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Так, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що у разі смерті позивача у справі, предметом судового розгляду в якій є питання щодо наявності в нього особистих немайнових прав, а також прав на отримання ще ненарахованих та непризначених виплат, провадження підлягає закриттю.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовними вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасувати рішення від 03.07.2024 року №35 про відмову в призначенні пенсії та просив зарахувати до трудового (страхового) стажу період роботи на Мелітопольському консервному заводі Мелітопольського району Запорізької області з 31.08.1981 по 26.05.1993.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Таким чином, на момент смерті позивача ( ОСОБА_1 ) рішення у справі №380/23635/24 не набрало законної сили, а позивач за свого життя не набув права на майнову виплату, яка входить до складу спадщини.

Більше того, предметом судового розгляду у справі №380/23635/24 є питання щодо наявності в нього саме особистих немайнових прав.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що вимоги позивача є зобов`язальними, а відповідно неможливе правонаступництво, оскільки зобов`язання нерозривно пов`язане із особою позивача.

Зазначені у цій справі висновки суду узгоджуються з практикою Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема у постановах від 20 січня 2021 року у справі № 240/5485/18, від 14 травня 2021 року у справі №1.380.2019.002606, від 15 листопада 2021 року у справі № 340/5543/20.

Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю позивача, із відмовою у задоволенні заяви дружини померлого позивача - ОСОБА_2 про залучення її до участі в справі у якості правонаступника, оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.

Статтею 319 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, настали після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Тобто, виходячи з правового аналізу положень частини другої наведеної статті, Кодексом адміністративного судочинства України передбачений такий випадок, коли в суді апеляційної інстанції буде встановлений факт смерті особи у спорі, що не допускає правонаступництва, а тому визначено, що рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню у випадку його законності та обґрунтованості, а повинно визнаватися нечинним, а провадження у справі підлягає закриттю з підстав передбачених пунктом 5 частини 1 статті 238 КАС України.

Враховуючи вищезазначені правові норми та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю позивача та визнання нечинним рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року.

Керуючись статтями 238, 242, 243, 248, 250, 311, 319, 321, 325 КАС України суд, -

У Х ВА Л И В:

У задоволенні заяви дружини померлого позивача - ОСОБА_2 про залучення її до участі в справі у якості правонаступника відмовити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року у справі № 380/23635/24- визнати нечинним.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. С. Затолочний
Т. В. Онишкевич