Справа № 480/10687/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 р.Справа № 480/10687/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: П`янової Я.В. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Афанасьєвої К.Р.

представників сторін: позивача - Молібог Т.О., відповідача - Цюпки Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КРС Україна" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, м. Суми, повний текст складено 25.04.25 року по справі № 480/10687/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРС Україна"

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «КРС Україна» (далі по тексту ТОВ «КРС України», позивач) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі по тексту ГУ ДПС у Сумській області, відповідач), в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №707 від 14.11.2024 про застосування пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 3 045 450,00 грн;

- стягнути з Головного управління ДПС у Сумській області (, адреса 40000, м. Суми, вул. Іллінська, 13) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРС Україна», (, адреса : 40024, Сумська область, м. Суми, вул. Харківська, 4) судові витрати по справі, а саме судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність та безпідставність податкового повідомлення-рішення № 707 від 14.11.2024 про застосування відносно ТОВ «КРС Україна» пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 3 045 450,00 грн, оскільки вказане порушення відбулось з об`єктивних та не залежних від волі позивача причин внаслідок збройної агресії рф проти України, що є підставою для звільнення ТОВ «КРС Україна» від відповідальності.

Повідомив, що ТОВ «КРС Україна» вже зверталось до Міжнародного комерційного Арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовними заявами про стягнення з нерезидента - «DRAGON LIVESTOCK TRADING S.A.L.» (Ліван) заборгованості, що виникла по зовнішньоекономічному контракту від 08.01.2020 № 3, про що наявні ухвали суду про відкриття провадження, а також постанови по суті.

Також, по вказаному контракту вже проводилась податкова перевірка вимог валютного законодавства, складався акт від 13.01.2022 №148/18-28-07-02- 07/40718304/3 за період з 08.01.2020 по 30.09.2021 року та ухвалювалось податкове повідомлення-рішення, яке було оскаржено до суду, та у подальшому рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 по справі № 520/3056/22, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2024 - скасовано.

Звернув увагу, що за порушення граничних строків розрахунків по декларації від 04.11.2022 №22UA79U9 в сумі 502 229,30 дол. США за 01 день (03.05.2024) та по декларації від 04.11.2022 № 22UA81U0 в сумі 170 584,80 дол. США за 01 день (03.05.2024) нарахована пеня в сумі 73811,61 грн відповідно до розрахунку до ППР № 707 від 14.11.2024.

Проте, відповідно до розрахунку пені, який є додатком до ППР, вказано, що пеня нарахована за 03.05.2023 по декларації № 22UA79U9 та за 03.05.2023 по декларації № 22UA81U0. Отже, не зрозуміло у чому полягає порушення позивача та яким чином визначено період нарахування пені, що унеможливлює встановлення правильності її обчислення.

Наполягав, що контролюючим органом під час перевірки не враховано частину 6 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21 червня 2018 року № 2473-VIII (далі по тексту Закон № 2473-VIII), відповідно до якої, у разі, якщо виконання договору зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин і поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Відтак, у період дії воєнного стану відповідач не має права застосовувати до позивача пеню за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а тому ТОВ «КРС України» має бути звільнено від відповідальності, а нарахована, але не сплачена пеня підлягає списанню.

Зауважив, що по правовідносинам з «DRAGON LIVESTOCK TRADING S.A.L.» (Ліван) (в частині нарахування пені) перевіряючими залишено поза увагою те, що 7 березня 2022 року набрав чинності Закон "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану", яким підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктом 69, та передбачено, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, що є додатковою підставою для звільнення позивача від відповідальності.

Звернув увагу, що оскільки податкове повідомлення-рішення, винесене за результатами перевірки господарської операції позивача із "ВІО ENERGY FARM SRL" (Молдова) було скасовано рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 по справі № 520/3056/22, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2024, нарахована за період таких взаємовідносин пеня - також підлягає списанню.

З посиланням на положення ПК України зазначив, що пеня за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті відповідно до вимог Податкового кодексу України з 01.01.2021 є одним із різновидів пені у розумінні приписів підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, а тому нарахування пені у період з 01.01.2021 суперечить положенням абз.11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 по справі № 480/10687/24 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КРС Україна" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення відмовлено.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість, не повне з`ясування обставин у справі та не надання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 по справі № 480/10687/24 скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 707 від 14.11.2024 про застосування пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 3045450 грн; стягнути з Головного управління ДПС у Сумській області (, адреса 40000, м. Суми, вул. Іллінська, 13) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРС Україна», , адреса : 40024, Сумська область, м. Суми, вул. Харківська, 4) судові витрати по справі, а саме судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що в силу статті 317 КАС України є підставою для його скасування.

Наполягав, що судом першої інстанції протиправно залишено поза увагою той факт, що 07.03.2022 набрав чинності Закон "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану", яким підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПКУ доповнено пунктом 69, яким передбачено, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Так, факт воєнної агресії російської федерації проти України 24.02.2022 є загальновідомим. Торгово-промислова палата України своїм листом № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 засвідчила воєнну агресію російської федерації проти України як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), вказавши, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб за договором.

Відтак, оскільки у розумінні Закону України «Про валюту і валютні операції» єдиною умовою, яка є підставою для зупинення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, а саме наявність форс-мажорних обставин, які засвідчуються відповідним сертифікатом, виданим ТТТ України або регіональною торгово-промисловою палатою, що і надався позивачем, висновок суду першої інстанції про відсутність таких документів є таким, що не відповідає дійсності.

До того ж, у даному випадку, пеня за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті відповідно до вимог ПК України є одним із різновидів пені в розумінні приписів підпункту 14.1.162 пункту 14.1. статті 14 ПК України, а тому її нарахування з 01.01.2021 суперечить положенням абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України, що свідчить про порушення ГУ ДПС у Сумській області вимог чинного законодавства.

Наполягав, що у даному випадку слід керуватись принципом презумпції правомірності рішень платника податків та поширювати дію норми пункту 69.9 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України на правовідносини з приводу строків розрахунків в іноземній валюті, а отже й, щодо зупинення строків їх перебігу. Враховуючи наведене, позивачем не пропущено строк здійснення розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, а отже винесене Головним управління ДПС у Сумській області податкове повідомлення-рішення від 14.11.2024 № 707, яким до позивача застосовано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 73811,61 грн., є протиправним та підлягає скасуванню (в частині нарахування пені від 04.11.2022 № 22UA79U9 за 03.05.2023 та від 04.11.2022 №22UA81U0 за 03.05.2023).

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечував проти викладених у ній доводів, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

З посиланням на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 07.06.2023 по справі № 912/750/22 вказував, що лист ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", оскільки не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини. Лист ТПП України від 28.02.022 є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало не можливим через наявність зазначених обставин.

Тобто, Законом України «Про валюту і валютні операції» передбачено єдину умову, яка є підставою для зупинення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, а саме наявність форс-мажорних обставин, які засвідчуються відповідним сертифікатом, виданим ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою. В свою чергу, ТОВ «КРС України» не надано сертифікату, що засвідчує настання форс-мажорних обставин саме для даного підприємства, не надано доказів того, що підприємство зверталось для його отримання, та не доведено, що форс-мажорні обставини настали саме для ТОВ «КРС Україна».

Таким чином, Головне управління ДПС у Сумській області вважало, що твердження ТОВ «КРС Україна» про те, що підприємством було порушено строки розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності з об`єктивних причин, а саме внаслідок збройної агресії з боку російської федерації не заслуговують на увагу суду, адже в даному випадку в матеріалах справи сертифікат, що засвідчує настання форс-мажорних обставин відсутній, а тому посилання апелянта на загально відомі обставини є помилковими.

На переконання відповідача, у спірних правовідносинах підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено статтею 13 Закону України «Про валюту і валютні операції») відсутні, позаяк спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом України «Про валюту і валютні операції», і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.

ГУ ДПС у Сумській області, вважало не обґрунтованими посилання апелянта на постанови від 28.03.2024 у справі № 380/17879/24 та від 13.05.2024 у справі № 420/11208/23, оскільки 23 липня 2024 року Верховний Суд ухвалив постанову у справі №240/25642/22, якою відступив від висновків Верховного Суду, викладених у перелічених справах, зазначивши, що пеня, що передбачена частиною п`ятою статті 13 Закону «Про валюту та валютні операції», за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого Кабінетом міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), застосовується на загальних підставах і на таку не поширюються положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

У наданих до суду апеляційної інстанції додаткових поясненнях від 25.07.2025 контролюючий орган просив долучити до матеріалів справи інформацію щодо граничних строків розрахунків по експортним контрактам від 08.01.2020 №3 з «DRAGON LIVESTOCK TRADING S.A.L.» (Ліван) та по контракту від 05.02.2020 № 6 з «BIO ENERGY FARM SRL» (Молдова).

В судових засіданнях представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав та мотивів, викладених у скарзі, просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити.

Представник відповідача в судових засіданнях проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КРС Україна» зареєстроване 04.08.2016, є платником податків та здійснює свою діяльність у сфері сільського господарства та торгівлі, також проводить зовнішньоекономічну діяльність.

На підставі направлень на перевірку від 09.10.2024 № 3556/18-28-07-07, від 09.10.2024 № 3557/18-28-0-07 Головного управління ДПС у Сумській області та наказів на проведення перевірки, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «КРС Україна» з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічних контрактах від 08.01.2020 № 3, від 05.02.2020 № 6, від 20.03.2023 № 54, від 27.06.2023 № 56, від 09.08.2023 № 57 за період з 01.10.2021 по 16.10.2023.

За наслідками проведеної перевірки складено Акт № 12070/18-28-07-07 07/40718304/308 від 23.10.2023 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки".

14.11.2024 ГУ ДПС у Сумській області складено та направлено ТОВ «КРС Україна» податкове повідомлення-рішення № 707, відповідно до якого на підставі акту перевірки № 12070/18-28-07-07-07/40718304/308 від 23.10.2024 встановлено порушення частини 2 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції» зі змінами і доповненнями, пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, пункту 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» із змінами і доповненнями, порушено граничні строку розрахунків про здійсненні зовнішньоекономічних операцій по експортних контрактах від 08.01.2020 № 3, укладеним з DRAGON LIVESTOK TRAIDING S.A.L. (Ліван) та від 05.02.2020 № 6, укладеним з BIO ENERGY FARM SRL (Молдова). Період вчинення порушення: за 03.05.2023; з 01.10.2021 по 04.11.2021; з 01.10.2021 по 05.11.2021; з 06.11.2021 по 09.11.2021; з 01.10.2021 по 09.11.2021; з 10.11.2021 по 30.12.2021; з 01.10.2021 по 30.12.2021; з 31.12.2021 по 04.01.2022; з 09.10.2021 по 04.01.2022.

У зв`язку із вказаними порушеннями застосовано пеню за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності 3 045 450,00 грн.

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням № 707 від 14.11.2024, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, врахувавши постанову від 11 вересня 2024 року по справі № 520/21174/23, не вбачав підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 707 від 14.11.2024, оскільки у спірних правовідносинах підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено статтею 13 Закону України «Про валюту і валютні операції») - відсутні.

Судом відхилено твердження позивача про нарахування контролюючим органом пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, у тому числі, за період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) без врахування пункту 52-1 підрозділу «Перехідні положення» Податкового кодексу України та зупинення перебігу строків, відповідно до пункту 69.9 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, позаяк Закон України «Про валюту і валютні операції» є спеціальним законом, який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

З огляду на те, що позивачем не було надано ані до перевірки, ані до суду документу, що підтверджує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) неможливості виконання конкретних договорів, посилання ТОВ «КРС України» на загально відомі обставини дії на території України воєнного стану, який слугує беззаперечною підставою для звільнення платника податку від відповідальності - визнано помилковими.

З приводу недоліків Акту перевірки, зокрема, допущення відповідачем технічної помилки шляхом зазначення замість дати 03.05.2023 - 03.05.2024, судом зауважено, що Акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень.

Оскільки спірне рішення перевіряючи прийняли у межах своєї компетенції, а з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовують відповідні санкції та їх розмір), таке рішення суд може визнати правомірним, навіть якщо не дотримано окремих елементів, а технічні помилки не є істотними недоліками.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України)

Також ПК України визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Виходячи зі змісту підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Порядок проведення документальних планових виїзних перевірок визначає стаття 77 ПК України, а строки їх проведення, в тому числі підстави для зупинення, визначено статтею 82 ПК України.

Положеннями підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з пунктом 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

За змістом пунктів 77.6-77.9 статті 77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Так, у даній справі ГУ ДПС у Сумській області на підставі наказу Головного управління ДПС у Сумській області від 23.10.2024 № 12070/18-28-07-07-07/40718304/308 «Про результати документальної виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «КРС Україна» (код за ) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «КРС Україна» з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічних контрактах від 08.01.2020 № 3, від 05.02.2020 № 6, від 20.03.2023 № 54, від 27.06.2023 № 56, від 09.08.2023 № 57 за період з 01.10.2021 по 16.10.2024 відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

Правове регулювання всіх видів зовнішньоекономічної діяльності в Україні, включаючи зовнішню торгівлю, економічне, науково-технічне співробітництво, спеціалізацію та кооперацію в галузі виробництва, науки і техніки, економічні зв`язки в галузі будівництва, транспорту, експедиторських, страхових, розрахункових, кредитних та інших банківських операцій, надання різноманітних послуг визначено Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року № 959-XII (далі по тексту Закон № 959-XII).

Приписами № 959-ХІІ визначено, що до видів зовнішньоекономічної діяльності, які здійснюють в Україні суб`єкти цієї діяльності, належать, зокрема, надання суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності України послуг іноземним суб`єктам господарської діяльності, в тому числі: виробничих, транспортно-експедиційних, страхових, консультаційних, маркетингових, експортних, посередницьких, брокерських, агентських, консигнаційних, управлінських, облікових, аудиторських, юридичних, туристських та інших, що прямо і виключно не заборонені законами України; надання вищезазначених послуг іноземними суб`єктами господарської діяльності суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності України.

Відповідно до статті 14 Закону № 959-ХІІ всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Згідно із положеннями частини четвертої статті 6 та частини першої статті 14 Закону № 959-ХІІ суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України, та самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Відповідно до статей 627, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони вільні у виборі виду договору та його умов, а згідно зі статтею 629 цього Кодексу укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства регламентовано приписами Закону № 2473-VIII.

Статтею 13 Закону № 2473-VIII врегульовано особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Зокрема частиною першої статті 13 Закону № 2473-VIII встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно із частини 2 статті 13 Закону № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Заходи захисту, запроваджені Національним банком України (далі - Національний банк), порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті визначено у Положенні про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженому Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 (далі по тексту Положення № 5).

Відповідно до пунктів 21-23 Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу II цього Положення:

1) не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій;

2) застосовуються з урахуванням установлених Національним банком за поданням Кабінету Міністрів України, відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції" (далі - Закон про валюту), винятків та (або) особливостей для окремих товарів, та (або) галузей економіки.

Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Національний банк України» з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи Правлінням Національного банку України затверджено Постанову про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану від 24.02.2022 № 18 (далі Постанова № 18).

Пунктом 14-2 Постанови № 18 передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Колегією суддів встановлено, що між ТОВ «КРС Україна» (продавець) укладено експортний контракт від 08.01.2020 № 3 з «DRAGON LIVESTOCK TRADING S.A.L.» (Ліван), (MAZERAA STR., ACHI FARM, CHOUEIFAT, LEBANON) на постачання товару (велика рогата худоба, вівці, сіно в тюках, код УКТ ЗЕД 102296100, 102292100, 102294100, 102294900, 102299100, 102299900, 104108000, ).

На виконання умов вказаного контракту від 08.01.2020 №3 з «DRAGON LIVESTOCK TRADING S.A.L.» (Ліван), ТОВ «КРС Україна» здійснило поставку товару (велика рогата худоба, вівці, сіно в тюках, код УКТ ЗЕД 102296100, 102292100, 102294100, 102294900, 102299100, 102299900, 104108000, ), що засвідчено оформленими митними деклараціями:

- від 04.11.2022 № 22UA79U9 в сумі 502 229,30 дол. США - граничний строк надходження валютної виручки 02.05.2023 року (оплата отримана по платіжному документу від 03.05.2023 № 1);

- від 04.11.2022 № 22UA81U0 в сумі 170 584,80 дол. США - граничний строк надходження валютної виручки 02.05.2023 року (оплата отримана по платіжному документу від 03.05.2023 № 1).

Крім того, ТОВ «КРС Україна» (продавець) укладено експортний контракт від 05.02.2020 № 6 з «BIO ENERGY FARM SRL» (Молдова), (Hincesti Firladeni village, Молдова) на постачання товару сіно в тюках, солома зернових необроблена, суміш кормова, комбікорм, велика рогата худоба, код УКД ЗЕД , , , 102299100, 102292100, 102294100, 102294900, 102296100, факт виконання якого засвідчено митними деклараціями:

- по митній декларації UA100500/2020/871014 граничною датою розрахунку є 18.02.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/871015 граничною датою розрахунку є 18.02.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/871160 граничною датою розрахунку є 25.02.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/871281 граничною датою розрахунку є 03.03.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/871282 граничною датою розрахунку є 03.03.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/871285 граничною датою розрахунку є 03.03.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/871286 граничною датою розрахунку є 03.03.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/871715 граничною датою розрахунку є 22.03.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/871716 граничною датою розрахунку є 22.03.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/871717 граничною датою розрахунку є 22.03.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/871718 граничною датою розрахунку є 22.03.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/871719 граничною датою розрахунку є 22.03.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/872352 граничною датою розрахунку є 23.04.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/872353 граничною датою розрахунку є 23.04.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/872354 граничною датою розрахунку є 23.04.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/872356 граничною датою розрахунку є 23.04.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/872357 граничною датою розрахунку є 23.04.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/872358 граничною датою розрахунку є 23.04.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/872359 граничною датою розрахунку є 23.04.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/872676 граничною датою розрахунку є 12.05.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/876329 граничною датою розрахунку є 08.10.2021;

- по митній декларації UA100500/2020/876330 граничною датою розрахунку є 08.10.2021;

- по митній декларації UA100500/2021/443571 граничною датою розрахунку є 12.05.2022;

- по митній декларації UA100500/2021/443572 граничною датою розрахунку є 12.05.2022;

- по митній декларації UA100500/2021/443573 граничною датою розрахунку є 12.05.2022;

- по митній декларації UA100500/2021/443574 граничною датою розрахунку є 12.05.2022;

- по митній декларації UA100500/2021/443575 граничною датою розрахунку є 12.05.2022.

Сплата по вищезазначеним митним деклараціям відбулась:

- 04.11.2021 згідно платіжного доручення № 1;

- 05.11.2021 згідно платіжного доручення № 1;

- 09.11.2021 згідно платіжного доручення № 1;

- 30.12.2021 згідно платіжного доручення № 1;

- 04.01.2021 згідно платіжного доручення № 1.

Колегією суддів встановлено, що валютна виручка за вказаними господарськими операціями у законодавчо встановлений термін не надійшла, що в свою чергу, свідчить про порушення ТОВ «КРС України» частини 2 статті 13 Закону № 2473-VIII в частині дотримання граничних строків розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів.

Частиною п`ятою статті 13 Закону № 2473-VIII встановлена відповідальність за порушення встановлених строків розрахунків, а саме порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Отже, за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 2473-VIII валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.

Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (частина четверта статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції»).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (частина шоста статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції»).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (часина восьма статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції»).

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, контролюючий (податковий) орган здійснює контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті та у разі встановлення порушень таких строків нараховує пеню у визначених розмірах.

При цьому положеннями Закону № 2473-VIII не врегульовано процедуру прийняття рішення про нарахування пені, як виду адміністративно - господарської санкції за порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті, а такий порядок унормований положеннями Податкового кодексу України, проте це не означає, що правовідносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду стають частиною законодавства щодо справляння податків і зборів та на них розповсюджуються всі положення Податкового кодексу України. Закон України «Про валюту і валютні операції» та Податковий кодекс України регулюють різні сфери державної політики.

А відтак, підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено статтею 13 Закону України «Про валюту і валютні операції») - відсутні.

Згідно з положеннями абзацу другого частини восьмої статті 16 Закону № 2473-VIII рішення про застосування до уповноважених установ, суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається органами валютного нагляду відповідно до компетенції, визначеної частинами п`ятою і шостою статті 11 цього Закону, у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення.

Відповідно до частини десятої статті 11 Закону № 2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом. Органом валютного нагляду відповідно до цього Закону є, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (частина четверта статті 11 Закону № 2473-VIII).

На виконання вимог положень пунктів 3,4 частини першої статті 14 Закону № 2473-VIII за порушення вимог валютного законодавства (крім порушення строків за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлюється згідно із статтею 13 цього Закону) можуть бути застосовані:

- до юридичних осіб (крім уповноважених установ) - заходи впливу у вигляді штрафних санкцій;

- до фізичних осіб, посадових осіб уповноважених установ, посадових осіб юридичних осіб - заходи впливу у вигляді штрафів, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право адекватно вчиненому порушенню застосувати до юридичних осіб (крім уповноважених установ) захід впливу у вигляді штрафних санкцій у розмірі до 100 відсотків суми операції, проведеної з порушенням валютного законодавства (частина четверта статті 14 Закону №2473-VIII).

Аналіз наведених положень свідчить, що Закон № 2473-VIII розмежовує заходи впливу, до яких віднесено штрафні санкції і штрафи, які передбачені статтею 14 вказаного Закону, та пеню за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, нарахування якої врегульовано статтею 13 Закону № 2473-VIII.

Отже, положення абзацу другого частини восьмої статті 16 Закону № 2473-VIII, яким визначено, що рішення про застосування до суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення, не є застосовним по відношенню до пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, оскільки така (пеня) не є заходом впливу, перелік яких наведено у статті 14 Закону № 2473-VIII.

Частинами першою - третьою статті 3 Закону № 2473-VIII передбачено, що відносини, які виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

Отже, колегія суддів вважає, що спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом № 2473-VIII, і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 23.07.2024 по справі № 240/25642/22, та була неодноразово підтримана Верховним Судом у постановах від 27.02.2025 по справі № 520/2941/24, від 13.02.2025 по справі № 520/7911/23, від 13.03.2025 по справі № 560/19941/23, які в силу частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковими для врахування.

Суд апеляційної інстанції враховує, що хоча і відповідно до абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України протягом дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню, проте така норма застосовна у сфері справляння податків і зборів та не підлягає застосуванню у сфері регулювання валютних правовідносин.

Крім того, зміни до положень Закону № 2473-VIII здійснюються виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Однак до Закону № 2473-VIII не вносились норми, які б дозволяли не застосовувати пеню (звільняли від застосування пені) за порушення строку розрахунків в іноземній валюті у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19).

Отже, пеня, яка передбачена частиною п`ятою статті 13 Закону № 2473-VIII, за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), застосовується на загальних підставах і на таку не поширюються положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 23.07.2024 у справі № 240/25642/22.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає помилковими твердження позивача про те, що дія положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, який передбачає не нарахування пені протягом дії карантину, розповсюджується і на пеню за порушення строків розрахунків, що передбачена Законом № 2473-VIII.

Судом апеляційної інстанції із долученого до матеріалів справи розрахунку пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях ТОВ «КРС Україна» встановлено, що контролюючим органом застосовано відносно позивача штрафні санкції у вигляді пені за період з 01.10.2021 по 04.11.2022 у загальному розмірі 3045450 грн, з яких:

- період порушення граничних строків розрахунків 03.05.2023, кількість днів 1, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 55097,47 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 03.05.2023, кількість днів 1, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 18714,14 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 04.11.2021, кількість днів 35, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 63447,34 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 04.11.2021, кількість днів 35, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 58944,62 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 04.11.2021, кількість днів 35, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 62427,58 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 04.11.2021, кількість днів 35, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 60585,46 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 04.11.2021, кількість днів 35, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 64597,20 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 04.11.2021, кількість днів 35, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 63041,62 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 05.11.2021, кількість днів 36, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 99424,38 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 05.11.2021, кількість днів 36, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 100560,65 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 06.11.2021 по 09.11.2021, кількість днів 4, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 9359,61 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 09.11.2021, кількість днів 40, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 113627,86 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 09.11.2021, кількість днів 40, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 114259,12 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 09.11.2021, кількість днів 40, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 114890,39 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 09.11.2021, кількість днів 40, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 101098,39 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 09.11.2021, кількість днів 40, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 101418,41 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 09.11.2021, кількість днів 40, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 103210,02 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 10.11.2021 по 30.12.2021, кількість днів 51, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 95412,17 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 30.12.2021, кількість днів 91, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 234657,24 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 30.12.2021, кількість днів 91, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 237786,97 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 30.12.2021, кількість днів 91, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 230435,73 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 30.12.2021, кількість днів 91, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 235050,27 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 30.12.2021, кількість днів 91, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 229321,83 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 09.10.2021 по 30.12.2021, кількість днів 83, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 201744,08 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 31.12.2021 по 04.01.2022, кількість днів 5, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 7323,39 грн;

- період порушення граничних строків розрахунків з 09.10.2021 по 04.01.2022, кількість днів 88, ставка пені за кожен день прострочки 0,3%, пеня відповідно до п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII 211533,83 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у зв`язку з порушенням позивачем граничних строків розрахунків з 01.10.2021 по 04.11.2022 контролюючий орган мав правові підстави для нарахування позивачеві у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, колегією суддів враховано, що позивач в якості обставин для звільнення його від фінансової відповідальності посилається на форс-мажорні обставини воєнного стану в Україні, підтверджені оприлюдненим листом Торгово - промислової палати в Україні від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, сертифікат Харківської торгово-промислової палати № 6300-24-0736.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Отже, у разі зупинення виконання господарської операції, яке зумовлене виникненням форс-мажорних обставин, зупиняється як перебіг строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, так і нарахування пені на весь період дії форс-мажорних обставин.

Поряд із цим усталеною є практика Верховного Суду, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру. У разі їх виникнення сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку (постанови Верховного Суду від 16.07.2019 у справі №917/1053/18, від 25.01.2022 у справі №904/3886/21, від 18.01.2024 у справі № 914/2994/22).

Верховний Суд також неодноразово зазначав (постанови від 05.12.2023 у справі №917/1593/22, від 18.01.2024 у справі № 914/2994/22, від 19.08.2022 у справі №908/2287/17), що підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної Торгово-промислової палати. Водночас, сертифікат Торгово-промислової палати України не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

У постановах від 05.10.2023 у справі №520/14773/21, від 19.08.2022 у справі №818/2429/18, від 17.06.2020 у справі №812/677/17, від 03.09.2019 у справі №805/1087/16 Верховний Суд зазначив, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами Торгово-промислової палати України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.

Отже, необхідним є дослідження саме сукупності доводів і доказів, якими заінтересована особа обґрунтовує вплив форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) на можливість виконання нею, зокрема, вимог валютного законодавства.

Разом з цим, інших доказів, окрім листа Торгово - промислової палати в Україні від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, що має загальний характер не стосується індивідуально позивача у справі, які б свідчили про вплив на господарську діяльність ТОВ «КРС Україна» обставин форс-мажору, матеріали справи не містять, а сторони на такі обставини не посилаються.

З огляду на вказане, оскільки сам по собі лист Торгово - промислової палати в Україні від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не є достатнім доказом існування форс-мажорних обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення позивача від нарахування та сплати пені та, як наслідок, правомірність її застосування контролюючим органом.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд прийшов до вичерпних юридичних висновків на підставі встановлених фактичних обставин справи та правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КРС Україна" - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 по справі № 480/10687/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.В. П`янова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено та підписано 13.08.2025 року.