Справа № 935/922/25
Суддя: Василенко Р. О.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/922/25
Провадження № 2-а/935/13/25
РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний Житомирської області у складі: головуючого - судді Василенка Р.О., зі секретарем Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 1/554 від 26.11.2024 по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов, у якому позивач просить скасувати постанову № 1/554 від 26.11.2024 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.210-1КУпАП щодо ОСОБА_1 , винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 05 липня 2024 відповідно до вимог законодавства про військову службу та мобілізацію в період воєнного стану ОСОБА_1 оновив дані, що підтверджується відповідним витягом з електронного військово-облікового документу. Приблизно 08 жовтня 2024 позивач ОСОБА_1 отримав повідомлення про необхідність його явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14 жовтня 2024. 10 жовтня 2024 ОСОБА_1 звернувся особисто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) із заявою про розгляд комісією щодо надання відстрочки відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», однак посадові особи 1- го відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) відмовилися отримувати відповідну заяву із додатками, мотивуючи своє рішення тим, що спочатку необхідно пройти ВЛК, так як його дані відсутні в реєстрі Оберіг та він не перебуває на обліку в ТЦК та СП, однак вказана інформація повністю спростовується витягом Резерв+ , відповідно до якого ОСОБА_1 вчасно оновив військово-облікові дані при цьому його занесено до системи Оберіг № 0. Крім того, даний візит до ТЦК та СП має бути зареєстровано в журналі відвідувачів. 12 жовтня 2024 представником позивача було направлено заяву до ТЦК щодо розгляду питання про надання відстрочки відповідно до ст.. 23 ч. 1 п. 13 ЗУ « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка була вручена 16 жовтня 2024 представнику ТЦК та СП, однак жодної відповіді на вказану заяву не отримано. 09.11.2024 ОСОБА_1 знову прийшла повторна повістка про необхідність явки до цього ж ТЦК та СП на 09 год. 09 листопада 2024, тобто повістка прийшла пізніше, ніж потрібно з`явитись на потрібний час. 10.11.2024 ОСОБА_1 особисто прибув до 1 відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ), де за кілька днів пройшов ВЛК, після цього в його військово-обліковий документ було вклеєно штрихкод. Однак навіть не дивлячись на подану заяву про надання відстрочки позивач ОСОБА_1 все таки пройшов ВЛК. Просить скасувати постанову № 1/554 від 26.11.2024 за справою про адміністративне правопорушення, передбачено частиною 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце судвого розгляду повідомлений належним чином, представник позивача адвокат Розпутенко Р.А. та позивач подали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують та позов просять задовольнити.

В судове засідання представник ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, будь-яких заяв, клопотань чи відзиву до суду не направили.

Суд, дослідивши матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №1/554 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. у справі про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Як встановлено із вказаної постанови, ОСОБА_1 , 10.11.2024 був розшуканий та доставлений органами національної поліції відповідно до звернення № 1/8352 від 24.10.2024 про розшук і доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП. Заначено, що ОСОБА_1 04.10.2024 засобом поштового зв`язку було надіслано повістку № 293467 за адресою місця проживання з метою уточнення даних, де датою прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 встановлено 14.10.2024. Належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 є день отимання ним поштового відправлення (день простявлення у поштовому повідомленні відмітки вручено), що підтверджується рекомендованим повідомленням вручення поштового відправлення та відповідно до трекінгу Укрпошти про статус відстеження зазначено, що «Вручено особисто». Оскільки ОСОБА_1 належним чином оповіщений, проте у визначений час по повістці не з`явився. Про наявність поважних причин неявки не повідомляв. Також, вказано, що на момент складання постанови ОСОБА_1 не оспорив допущене порушення шляхом надання підтверджуючих документів, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, яка зокрема тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В примітці до статті 210 КУпАП зазначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), зокрема визнаються хвороба громадянина, або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до пункту 41 Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Згідно з п. 82 «Правил надання послуг поштового зв`язку» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 вбачається, що рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Відповідач в постанові зазначає, що ОСОБА_1 04.10.2024 засобом поштового зв`язку було надіслано повістку № 293467 за адресою місця проживання з метою уточнення даних, де датою прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 встановлено 14.10.2024. Належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 є день отимання ним поштового відправлення (день простявлення у поштовому повідомленні відмітки вручено), що підтверджується рекомендованим повідомленням вручення поштового відправлення та відповідно до трекінгу Укрпошти про статус відстеження зазначено, що «Вручено особисто». Однак доказів, які б підтверджували вказане суду не надано, зокрема не надано рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та не вказано номер трекінгу цього повідомлення.

Крім того, відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 , то ОСОБА_1 взятий на військовий облік військовозобов`язаних 13.11.2024, та як зазначає позивач 10 листопада 2024 останній прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ), де пройшов ВЛК, після чого в його військово-обліковий документ був вклеєний штрих-код, що також підтверджується копією військово-облікового документу Резерву +, в якому зазначено дата ВЛК 12.11.2024.

Також, в постанові зазначено, що ОСОБА_1 викликався 04.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою уточнення даних, однак позивачем 05.07.2024 вже було оновлено всі військово-облікові дані, внаслідок чого було оновлено військово-обліковий документ № 0. А тому, відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, з аналізу приведених норм випливає, що відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку, коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстру) визначає Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі по тексту Закон № 1951-VIII).

Відповідно до положень частини першої статі 5 Закону № 1951-VIII, держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Згідно з частиною п`ятою статті 5 Закону № 1951-VIII, органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Таким чином, персональні дані військовозобов`язаного можуть бути отримані органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до яких відносить і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними органами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 24.01.2020 (справа № 420/2921/19).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Враховуючи викладене, та те, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої ним постанови № 1/554 від 26.11.2024 щодо ОСОБА_1 , не доведено належного оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 , відзиву чи будь-яких інших заяв до суду також не направив, а тому оскаржувану постанову слід скасувати, провадження у справі за частиною третьою статті 210-1 КУпАП стосовно позивача закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України із відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 72-77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову № 1/554 від 26.11.2024 року про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП- закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , ЄРДПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО