Справа № 340/1204/24
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 340/1204/24

адміністративне провадження № К/990/31770/25

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевірив касаційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року, додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі Комунального закладу "Ліцей "Перспектива" Світловодської міської ради до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сінай-Гора" про визнання протиправним та скасування висновку,

УСТАНОВИВ:

У березні 2024 року Комунальний заклад "Ліцей "Перспектива" Світловодської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати висновок Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області від 16 лютого 2024 року про результати моніторингу процедури закупівлі №UA-2023-11-03-013561-а (Реконструкція мереж теплопостачання (підготовка до опалювального сезону) Комунальний заклад "Ліцей "Перспектива" Світловодської міської ради" за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, м. Світловодськ, вул. Героїв України, 55).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року, ухваленим в порядку загального позовного провадження, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасував висновок про результати моніторингу процедури закупівлі №UA-2023-11-03-013561-а від 16 лютого 2024 року в частині зобов`язання Комунального закладу "Ліцей "Перспектива" Світловодської міської ради здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом розірвання договору про закупівлю від 20 листопада 2023 року №11. В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто на користь Комунального закладу «Ліцей «Перспектива» Світловодської міської ради судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 7500 гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області.

Постановами Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року апеляційні скарги Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області залишено без задоволення. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року та додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року залишено без змін.

23 липня 2025 року засобами поштового зв`язку відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року, додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у цій справі.

Предметом спору у цій справі є правомірність висновку Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області від 16 лютого 2024 року про результати моніторингу процедури закупівлі №UA-2023-11-03-013561-а.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Оскаржуючи судові рішення, скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, судами попередніх інстанцій не враховано правові позиції Верховного Суду: від 04 травня 2023 року у справі № 240/6243/20, від 15 лютого 2024 року у справі № 420/15232/22, від 15 березня 2024 року у справі № 340/9582/21 щодо імперативних вимог частини першої статті 31 Закону України «Про публічні закупівлі», яка зобов`язує замовника відхилити тендерну пропозицію учасника внаслідок ненадання у складі тендерної пропозиції документу, надання якого вимагалось тендерною документацією та/або надання такого документу не у відповідності до вимог тендерної документації замовника.

Перевіривши викладені доводи, Верховний Суд їх відхиляє, оскільки скаржник не обґрунтовує як вищевказані висновки Верховного Суду могли бути застосовані та враховані судами попередніх інстанцій при вирішенні цієї справи, враховуючи, що судами була надана оцінка стосовно відповідності тендерної пропозиції умовам тендерної документації та встановлення наявності або відсутності факту порушення законодавства у сфері закупівель, оцінка яка своєю чергою мала індивідуальний (унікальний) характер та зроблена на підставі обставин і доказів конкретно цієї справи.

Також Верховний Суд звертає увагу скаржника, що частини перша статті 31 Закону України «Про публічні закупівлі» містить абзаци та підпункти і заявник касаційної скарги не конкретизував, щодо якого абзацу відповідного підпункту Верховний Суд сформував висновки у справах, на які посилається скаржник.

Отже, скаржник в цій частині не обґрунтував наявності підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

В тексті касаційної скарги заявник посилається також на правові позиції Верховного Суду, які викладені у постанові від 19 квітня 2024 року у справі № 500/4553/22 та 16 квітня 2025 року у справі №160/10302/22, проте суд касаційної інстанції не приймає доводи скаржника, оскільки останній не вказав конкретну норму, щодо якої викладені висновки Верховного Суду. Суд наголошує, що лише цитування певної правової позиції Верховного Суду не достатньо для обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Насамкінець скаржник зазначає, що при винесені оскаржених рішень, якими стягнуто на користь позивача судові витрати на оплату професійної правничої допомоги, судами попередніх інстанцій не враховано правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04 лютого 2020 року у справі 280/1765/19. Скаржник зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Верховний Суд відхиляє доводи скаржника щодо неврахування судами попередніх інстанції вищевказаної правової позиції Верховного Суду, позаяк скаржник повторно не обґрунтував і не конкретизував в чому полягає помилковість судів попередніх інстанцій під час вирішення питання про розподіл судових витрат. Сама по собі незгода з сумою стягнення витрат на професійну правничу допомогу не свідчить про помилковість рішень судів попередніх інстанцій.

Разом з цим Верховний Суд звертає увагу, що в тексті постанови суду апеляційної інстанції, якою залишено додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року без змін, наявне посилання на висновки Верховного Суду, а скаржник не виклав жодних аргументів про їх нерелевантність до цієї справи або неправильного тлумачення/застосування, що свою чергою підтверджувала б помилковість рішення судів в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статі 328 КАС України

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, скаржником не викладені передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року, додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі Комунального закладу "Ліцей "Перспектива" Світловодської міської ради до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сінай-Гора" про визнання протиправним та скасування висновку - повернути особі, яка її подала.

2. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяС.А. Уханенко