Справа № 320/40510/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року справа № 320/40510/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форфуд" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Форфуд" до Головного управління ДПС у м. Києві з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 27.03.2023 №226810413.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Форфуд" вважає податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 27.03.2023 №226810413 таким, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства України та прав позивача як платника податків.

Позивач зазначає, що він не отримав акт перевірки №34131/ж5/26-15-04-13-03/39222245 від 02.11.2022, на підставі якого було прийнято податкове повідомлення-рішення №226810413, що, на його думку, є прямим порушенням положень статті 86 Податкового кодексу України. Відповідно до норм зазначеної статті контролюючий орган зобов`язаний надати платнику податків акт перевірки для підписання та можливості подання заперечень. Оскільки цього не було зроблено, позивач був позбавлений права на подання додаткових документів і пояснень, які могли б вплинути на висновки перевірки.

Крім того, позивач наголошує на порушенні строків ухвалення та направлення податкового повідомлення-рішення від 27.03.2023 №226810413. Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення має бути прийняте не пізніше п`ятнадцяти робочих днів після вручення акта перевірки. Втім, податкове повідомлення-рішення №226810413 було прийнято лише 27.03.2023, тобто майже через чотири місяці після складання акта перевірки, що порушує визначені законодавством строки та ставить під сумнів правомірність прийнятого такого повідомлення-рішення.

Позивач також зазначає, що відповідач виніс два податкові повідомлення-рішення на один і той самий акт перевірки. Спочатку, 06.12.2022, було прийнято податкове повідомлення-рішення №353740413, яке позивач оскаржив у судовому порядку. Після отримання копії позовної заяви відповідачем, останній виніс нове податкове повідомлення-рішення №226810413, що, на думку позивача, суперечить процедурним механізмам, передбаченим Податковим кодексом України. Позивач підкреслює, що Податковий кодекс України не передбачає право контролюючого органу без належних підстав приймати повторне податкове повідомлення-рішення на той самий акт перевірки.

Окремо позивач наголошує на неправильному визначенні суми штрафу у податковому повідомленні-рішенні №226810413. Відповідач застосував штраф у розмірі 10% суми податку на додану вартість відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України. Втім, відповідно до змін, внесених Законом України №2876-IX, на час дії воєнного стану розмір штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних має становити 2% суми ПДВ, а не 10%. Таким чином, накладений штраф є завищеним та таким, що не відповідає чинному законодавству.

Враховуючи наведені аргументи, позивач просить суд визнати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 27.03.2023 №226810413 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач додає, що ним було вжито заходів досудового врегулювання спору, але скарга, подана до Державної податкової служби України, була залишена без задоволення. Інші заходи забезпечення доказів або позову не здійснювались, а інших позовів щодо відповідача з аналогічними підставами не подавалося.

Позивач наполягає на тому, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення порушує чинне законодавство України, права платника податків та має бути скасоване.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

22.02.2024 канцелярією суду зареєстровано відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Державної податкової служби у місті Києві заперечує проти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Форфуд" та вказує на їх необґрунтованість та недоцільність з огляду на встановлені обставини та положення чинного законодавства України.

На думку відповідача, спірне податкове повідомлення-рішення від 27.03.2023 №226810413 було прийняте відповідно до норм Податкового кодексу України та має законні підстави. Головним аргументом є те, що за результатами камеральної перевірки ТОВ "Форфуд" встановлено порушення строків реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, що є підставою для застосування штрафних санкцій згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Відповідач зазначає, що перевірка була проведена у межах його повноважень відповідно до статті 75 ПК України, а складений акт перевірки №34131/Ж5/26-15-04-13-03/39222245 від 02.11.2022 було направлено позивачу рекомендованим листом, отриманим ним 16.11.2022. Заперечення щодо акту перевірки не надходило, що свідчить про згоду позивача з встановленими порушеннями.

Відповідач також наголошує на тому, що попереднє податкове повідомлення-рішення від 06.12.2022 №353740413 було винесене відповідно до висновків перевірки, але згодом підлягало перерахунку у зв`язку з нормативними змінами у ПК України. З метою дотримання чинного законодавства, ГУ ДПС у м. Києві здійснило перерахунок суми донарахованих зобов`язань і 27.03.2023 винесло нове податкове повідомлення-рішення №226810413. Відповідач стверджує, що такі дії є законними та передбаченими податковим законодавством, а не повторним прийняттям рішення на той самий акт перевірки без правових підстав.

Щодо доводів позивача про застосування неправильного розміру штрафу, відповідач посилається на норми ПК України, зокрема статтю 120-1, яка встановлює штрафні санкції у розмірі 10% за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних. Відповідач наголошує, що положення Закону України №2876-IX, які зменшили розміри штрафів за такі порушення, набрали чинності 08.02.2023 і застосовуються лише до податкових накладних, складених після цієї дати. Оскільки порушення, встановлені у позивача, стосуються податкових накладних, складених у лютому 2022 року, знижені штрафні санкції не можуть бути застосовані.

Відповідач також заперечує твердження позивача про порушення строків направлення податкового повідомлення-рішення, зазначаючи, що спірне рішення було прийняте після проведеної інвентаризації відповідно до вказівок Державної податкової служби України. Окрім того, відповідач вказує, що позивач у межах адміністративного оскарження вже звертався зі скаргою на рішення №226810413, проте ДПС України залишила його без змін, що підтверджує правомірність дій контролюючого органу.

Враховуючи викладене, відповідач вважає позовні вимоги ТОВ "Форфуд" необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки прийняте податкове повідомлення-рішення №226810413 є законним, відповідає чинному законодавству України, а доводи позивача не спростовують встановлені порушення контролюючим органом.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами та доказами.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" та в порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у м. Києві було проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "Форфуд".

За результатом перевірки було складено акт від 02.11.2022 №34131/Ж5/26-15-04-13-03/39222245, яким встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначених пунктом 201.10 статті 201, підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України: №38 від 20.02.2022 (дата реєстрації 15.07.2022), №23 від 13.02.2022 (дата реєстрації 15.07.2022), №32 від 16.02.2022 (дата реєстрації 15.07.2022), №20 від 11.02.2022 (дата реєстрації від 15.07.2022), №15 від 08.02.2022 (дата реєстрації 19.07.2022), №19 від 10.02.2022 (дата реєстрації 19.07.2022), №24 від 14.02.2022 (дата реєстрації 19.07.2022), №39 від 21.02.2022 (дата реєстрації 19.07.2022), №18 від 09.02.2022 (дата реєстрації 19.07.2022).

Зазначений акт був отриманий 16.11.2022 позивачем, що підтверджується проставленням особистого підпису представником позивача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

На підставі висновків перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 06.12.2022 № до ТОВ "Форфуд", на основі якого застосовано штраф у сумі 136 761,58 грн, яке отримано платником 21.12.2022, що підтверджується проставленням особистого підпису представником позивача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 06.12.2022 №, позивач оскаржив його в адміністративному порядку. Рішенням ДПС України від 30.01.2023 № 2244/6/99-00-0603-01-06 скаргу ТОВ "Форфуд" залишено без розгляду у зв`язку з порушенням строку оскарження.

Протоколом засідання тимчасової Комісії Головного управління ДПС у м. Києві по вирішенню спірних питань від 27.02.2023 №197/26-15-04 підтверджено наявність підстав в частині повного/часткового скасування сум, нарахованих по податкових повідомленнях-рішеннях/актах перевірок відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України; відповідно до пункту 5 Алгоритму дій ГУ ДПС в областях та м. Києві, МУ ДПС по роботі з великими платниками податків для виконання підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, доведеного листом ДПС України від 13.01.2023 №941/7/99-00-04-02-03-07, на підставі цього протоколу визначено підрозділам управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у м. Києві, якими здійснено відповідну перевірку: скасувати ППР/акти перевірок, у тому числі застосоване податкове повідомлення-рішення стосовно ТОВ "Форфуд" №353740413 від 06.12.2022 у сумі 62 992,13 грн, у разі частково скасування винести нові ППР із зазначенням сум основних платежів та штрафів, направити (вручити) платнику нові ППР.

На підставі перевірки, з урахуванням Протоколу засідання тимчасової Комісії Головного управління ДПС у м. Києві по вирішенню спірних питань від 27.02.2023 №197/26-15-04, згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення від 27.03.2023 №226810413 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форфуд", на основі якого застосовано штраф у сумі 73 769,45 грн за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН: №15 від 08.02.2022 (дата реєстрації 19.07.2022), №19 від 10.02.2022 (дата реєстрації 19.07.2022), №24 від 14.02.2022 (дата реєстрації 19.07.2022), №39 від 21.02.2022 (дата реєстрації 19.07.2022), №18 від 09.02.2022 (дата реєстрації 19.07.2022).

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 27.03.2023 №226810413, Товариство з обмеженою відповідальністю "Форфуд" надіслала скаргу на адресу Державної податкової служби України від 18.04.2023 №18/04-23, в якій просило скасувати повідомлення-рішення від 27.03.2023 №226810413.

Державна податкова служба України розглянула скаргу позивача та винесла рішення від 12.06.2023 №14966/6/99-00-06-03-01-06, яким залишила податкове повідомлення-рішення від 27.03.2023 №226810413 без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 27.03.2023 №226810413, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями пункту 75.1 статті 75 ПК України, серед іншого, регламентовано, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні".

Тим часом статтею 76 ПК України врегульовано порядок проведення камеральної перевірки.

Так, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 ПК України.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

За приписами пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

При цьому, згідно з абзацом 4 цього ж пункту 201.10 статті 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на абзац 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Отже, продавець товарів/послуг зобов`язаний зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Згідно з підпунктом 120-1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН у строк встановлений податковим законодавством, а саме для податкових накладних складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені, а для податкових накладних складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу залежно від терміну такого порушення, що передбачено пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Таким чином аналіз наведеної норми ПК України свідчить, що податкове правопорушення за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної є вчиненим із моменту закінчення граничного терміну реєстрації податкової накладної, передбаченої пунктом 201.10 статті 201 ПК України. Строк затримки реєстрації має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації.

18.03.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 №533-IX (далі - Закон №533-IX).

У зв`язку із набранням чинності Закону №533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-IX та Законом України від 13.05.2020 №591-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)") підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений пунктом 52-1 такого змісту:

"За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню".

Пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України містив чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчинені відповідні порушення: з 01.03.2020 і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій, у тому числі за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідний період.

Необхідно зазначити, що карантин Кабінет Міністрів України установив на підставі постанови від 11.03.2020 №211 з 12.03.2020.

Постановою від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Водночас до завершення карантину Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану" від 03.03.2022 №2118-IX, який набрав чинності 07.03.2022 (далі - Закон №2118-IX).

Законом №2118-IX підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Зокрема, підпунктами 69.1, 69.9 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України визначено, що у випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Законом №2142-IX від 24 березня 2022 року внесено зміни у підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, а саме слова "трьох місяців" замінено словами "шести місяців".

Надалі Верховна Рада України прийняла Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" від 12.05.2022 №2260-IX (далі - Закон №2260-IX).

У зв`язку із набранням чинності 27.05.2022 Закону №2260-IX підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції:

"У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику".

Відтак, з набранням чинності Законом №2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема, щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних.

Так, наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225 затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, та перелік документів на підтвердження (далі Порядок №225).

Порядок №225 розроблено відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II ПК України, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо.

Дія Порядку №225 поширюється на платників податків - фізичних осіб - резидентів України, зокрема самозайнятих осіб, юридичних осіб (резидентів і нерезидентів України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування, та на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів, подання звітності, виконання інших обов`язків, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №225 до платників податків / податкових агентів, які не можуть виконувати податкові обов`язки, передбачені ПК України або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються правила для підтвердження можливості чи неможливості виконання платником такого обов`язку, передбачені цим Порядком.

Підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:

1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

4) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами:

посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи;

юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.

5) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;

6) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

Законом України від 13.12.2022 № 2836-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України" (набрав чинності 03.01.2023) підпункт 69.1 викладено в новій редакції, зокрема відповідно до абзаців третього - п`ятого цього пункту платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 01.02.2022 по 31.05.2022, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15.07.2022.

З матеріалів справи вбачається, що податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних складені позивачем у період з 08.02.2022 по 21.02.2022 (тобто в період з 01.02.2022 по 31.05.2022), а зареєстровані в ЄРПН 19.07.2022 (тобто після 15.07.2022), а тому в контролюючого органу були підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Відтак, судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Форфуд" порушено вимоги пункту 201.10 статті 201 для накладних, складених до 16.01.2023) та пунктом 89 підрозділу 2 розділу ХХ (для накладних, складених починаючи з 16.01.2023 на період дії воєнного стану та протягом шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано), підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України щодо строку реєстрації податкових накладних, а саме податкові накладні, надіслані позивачем на реєстрацію із спливом граничного строку, оскільки строк реєстрації спливав 15.07.2022.

При цьому, позивач не заперечує самого факту порушення строку реєстрації податкових накладних, а вважає, що штраф, застосований до позивача, є завищеним.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Форфуд" порушило терміни реєстрації податкових накладних в ЄРПН, за що підлягало притягненню до фінансової відповідальності відповідно до положень пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Водночас судом не береться до уваги твердження позивача щодо ненадання відповідачем ТОВ "Форфуд" акта перевірки з огляду на таке.

Судом встановлено, що акт камеральної перевірки від 02.11.2022 №34131/Ж5/26-15-04-13-03/39222245 був направлений контролюючим органом на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням та отриманий ТОВ "Форфуд" 16.11.2022, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням з відміткою про вручення, копія якого міститься в додатках до відзиву на позовну заяву.

Крім того, відсутність заперечень до акта зі сторони позивача у передбачений законодавством строк свідчить про факт ознайомлення та можливість реалізації права на подання відповідних пояснень. Таким чином, доводи позивача щодо ненадання йому акта перевірки не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у справі матеріалами.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як убачається з матеріалів справи, акт камеральної перевірки від 02.11.2022 №34131/Ж5/26-15-04-13-03/39222245 був направлений на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням та отриманий ним 16.11.2022, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення. Первинно на основі цього акту було винесено податкове повідомлення-рішення №353740413 від 06.12.2022, яке згодом було скасовано згідно з Протоколом засідання тимчасової комісії ГУ ДПС у м. Києві від 27.02.2023 №197/26-15-04. Надалі, 27.03.2023, відповідачем було прийнято нове податкове повідомлення-рішення №226810413.

Таким чином, між моментом отримання акту перевірки та прийняттям спірного податкового повідомлення-рішення минуло понад чотири місяці, що перевищує строк, встановлений пунктом 86.8 ПК України.

Водночас відповідно до частини 2 статті 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення суб`єкта владних повноважень лише у випадку, якщо таке порушення призвело до неправильного вирішення справи.

У даній справі позивач отримав акт перевірки, був обізнаний зі змістом податкових повідомлень-рішень, реалізував право на адміністративне оскарження. Обставин, що свідчать про порушення його права на захист або вплив на розмір податкового зобов`язання у зв`язку із пропущенням строку прийняття рішення, судом не встановлено.

Відтак, порушення контролюючим органом строку, передбаченого пунктом 86.8 ПК України, має виключно процедурний характер, не вплинуло на зміст рішення, не спричинило звуження процесуальних прав платника податків і не є підставою для задоволення позовних вимог.

Суд також бере до уваги загальні принципи правової визначеності та пропорційності, як складові верховенства права, закріпленого в статті 8 Конституції України. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, принцип правової визначеності вимагає, щоб особа мала можливість передбачити правові наслідки своїх дій або бездіяльності, а дії державних органів не були свавільними. При цьому пропорційність вимагає, щоб застосовані заходи, навіть за наявності формального порушення, відповідали меті і не створювали надмірного обтяження для особи.

У даній справі суд встановив, що порушення контролюючим органом строку, визначеного пунктом 86.8 Податкового кодексу України, хоч і мало місце, проте не позбавило позивача можливості реалізувати свої процесуальні права зокрема, отримати копію акта перевірки, ознайомитися зі змістом податкового повідомлення-рішення та оскаржити його як у досудовому, так і в судовому порядку. Жодних доказів на підтвердження того, що ці обставини призвели до порушення його права на захист чи спотворили фактичну суть адміністративного акта, позивачем не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що порушення строку прийняття податкового повідомлення-рішення саме по собі не свідчить про протиправність такого рішення, оскільки не порушує принципи правової визначеності та пропорційності, не спричинило суттєвих правових наслідків для позивача та не вплинуло на справедливий розгляд справи по суті.

Крім того, податкове повідомлення-рішення №353740413 від 06.12.2022 було скасоване на підставі Протоколу засідання тимчасової комісії ГУ ДПС у м. Києві від 27.02.2023 №197/26-15-04, у зв`язку з необхідністю перерахунку сум податкових зобов`язань відповідно до пункту 5 Алгоритму дій ГУ ДПС в областях та м. Києві, МУ ДПС по роботі з великими платниками податків для виконання підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, доведеного листом ДПС України від 13.01.2023 №941/7/99-00-04-02-03-07, на підставі цього протоколу визначено підрозділам управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у м. Києві, якими здійснено відповідну перевірку, згідно з яким визначено скасувати ППР/акти перевірок, у тому числі застосоване податкове повідомлення-рішення стосовно ТОВ "Форфуд" №353740413 від 06.12.2022 у сумі 62 992,13 грн, у разі частково скасування винести нові ППР із зазначенням сум основних платежів та штрафів, направити (вручити) платнику нові ППР.

На виконання вказаного протоколу, ГУ ДПС у м. Києві скасувало ППР №353740413 та винесло нове податкове повідомлення-рішення №226810413 від 27.03.2023, в якому були враховані оновлені суми основного податкового зобов`язання та штрафних санкцій. Таким чином, нове ППР не є повторним у розумінні незаконного дублювання рішення на той самий акт перевірки, а є результатом коригування попереднього рішення, що прямо передбачено податковим законодавством.

Суд також зазначає, що ПК України не містить заборони на винесення нового податкового повідомлення-рішення після скасування попереднього, за умови дотримання процедурних вимог та наявності належного обґрунтування. У цій справі контролюючий орган діяв у межах своїх повноважень, а нове рішення було винесене на підставі того самого акту перевірки, але з урахуванням оновлених підходів до застосування штрафних санкцій, що не суперечить вимогам ПК України.

Щодо застосування розміру штрафних санкцій, передбачених пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, суд зазначає наступне.

Законом України від 12.01.2023 №2876-IX "Про внесення змін до розділу XX "Прикінцеві положення" Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування" (далі Закон №2876-ІХ) (набрав чинності 08.02.2023) підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений пунктами 89 та 90, якими на період дії воєнного стану збільшені строки реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування та зменшені розміри штрафних санкцій за їх порушення.

Відповідно до пункту 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до пункту 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі: 2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.05.1997

№1-зп/1997, стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Закон №2876-IX не містить прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності. Крім того, відповідальність, встановлена пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, застосовується за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу, тобто прямо пов`язана зі збільшеними строками реєстрації податкових накладних.

Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної.

А тому розповсюджувати дію пунктів 89, 90 на правовідносини, які були припинені (тобто податкові накладні складені та зареєстровані з порушенням строку, який визначений пунктом 201.1 статті 201 ПК України, до внесення змін Законом №2876-IX) є неможливим.

Відтак зменшений розмір штрафних санкцій може бути застосований лише щодо податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом №2876-IX або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08.02.2023).

Суд також звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.01.2024 у справі №280/4484/23, постанові від 29.05.2025 у справі №160/22631/23, постанові від 21.08.2024 у справі №440/8796/23, постанові від 20.03.2025 у справі №240/24031/23, де зазначено, що Закон №2876-IX не містить прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії, а тому зменшені штрафні санкції можуть бути застосовані виключно до порушень, що виникли після набрання ним чинності.

Оскільки в цій справі податкове правопорушення виникло внаслідок порушення позивачем саме строку, встановленого статтею 201 ПК України, і відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах пункту 89 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, правомірним є притягнення його до відповідальності на підставі і в розмірах, встановлених пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Враховуючи наведені обставини, аргументи позивача про необхідність застосування нових штрафних санкцій до податкових накладних, складених до 08.02.2023, не можуть бути прийняті судом, оскільки вони суперечать принципу законності та нормам податкового законодавства України. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення має розглядатись виключно в контексті правових норм, чинних на момент виникнення податкового правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки застосовані штрафні санкції відповідають нормам законодавства, чинним на момент виникнення податкового правопорушення. Верховний Суд у низці рішень, зокрема у справах №280/4484/23, №160/22631/23 та №240/24031/23, підтвердив, що норми пункту 90 ПК України не мають зворотної дії у часі, а отже, їх застосування до податкових накладних, складених до 08.02.2023, є неможливим.

Таким чином, суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийняте відповідно до вимог законодавства, а доводи позивача не спростовують факти порушень, встановлених відповідачем.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог та доводів в їх підтвердження, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати належить покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.