Справа № 240/11530/25
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/11530/25

категорія 102010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді ненадання відповіді на адвокатський запит від 26.03.2025;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати письмову відповідь по суті адвокатського запиту від 26.03.2025 протягом 5 робочих днів із дня набрання рішенням суду законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.03.2025 адвокатом Позивача було подано адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на підставі ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Проте, відповіді, у передбачений законом строк, Позивач не отримав. Вважаючи, що право на інформацію включає в себе не лише право на її отримання, а й право на своєчасність її отримання, Позивач звернувся до суду із цим позовом, вказуючи, що Відповідачем так і не надано відповіді на його адвокатський запит від 26.03.2025 року, чим допущено протиправну бездіяльність. Просить суд задовольнити позов з викладених підстав.

Ухвалою від 09.05.2025 року після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що не отримував та не міг навіть технічно отримати адвокатський запит, так як останній був направлений адвокатом за поштовою адресою, яка не належить ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також відповідно до трекеру поштового оператора "Укрпошта" вищезазначений адвокатський запит взагалі надійшов до неіснуючого відділення АТ "Укрпошти" у м. Житомирі. А долученими Позивачем до позовної заяви документами не підтверджується отримання ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідного адвокатського запиту від 26.03.2025 року так, як останній надсилався за поштовою адресою, яка не належить ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно не представилось можливим надати відповідь на адвокатський запит, який не надходив до ІНФОРМАЦІЯ_6 та відповідно і не був отриманий.

Від Позивача 21.05.2025 року надійшли заперечення на відзив, де відзначив, що позиція Відповідача, є необґрунтованою, суперечить фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України. Просить взяти до уваги заперечення на відзив Відповідача.

Суддя перебував у щорічній відпустці з 23.06.2025 по 27.06.2025, з 14.07.2025 по 01.08.2025.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Як зазначено в позові, 26.03.2025 адвокатом ОСОБА_2 відповідно до вимог статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" був поданий адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про надання інформації:

1. На якій підставі та за яким критерієм ОСОБА_1 внесений до переліку порушників військового обліку у системі «Резерв+».

2. Чи є документально підтверджені факти, які свідчать про його порушення військового обліку. Якщо так, прошу надати копії відповідних документів.

3. Які конкретно дії необхідно виконати та які документи подати для усунення статусу порушення військового обліку.

4. У разі відсутності законних підстав для присвоєння статусу порушення військового обліку - прошу негайно усунути зазначений статус у системі "Резерв+" та надати письмове підтвердження відповідного рішення.

В даному адвокатському запиті, копія якого долучена до позову та досліджена судом, було зазначено, що відповідь на запит підлягає надання у встановлений законом строк та на відповідну поштову та електрону адресу адвоката.

Запит було надіслано рекомендованим листом, що підтверджується квитанцією про відправлення, на поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено та визнається сторонами, що Відповідачем вказаний запит не був розглянутий і, відповідно відповідь адвокату Шепель Анжелі Геннадіївні наданий не був.

Більш того, згідно витребуваних судом доказів від Житомирської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" підтверджено, що "відправлення Укрпошта Експрес №102 з додатковим сервісом "кур`єрська доставка" на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 , далі - ТЦК, відправник ОСОБА_2 , надійшло до центру кур`єрської доствки м.Житомир 28.03.2025 року та того ж дня було вручено представнику ТЦК під підпис, без зазначення прізвища та без пред`явлення довіреності".

Суть спору між Позивачем, ОСОБА_1 , та ІНФОРМАЦІЯ_5 , Відповідачем у справі, зведена виключно до наявності чи відсутності протиправної бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді ненадання відповіді на вказаний адвокатський запит від 26.03.2025 року.

Правовідносини щодо порядку подання адвокатського запиту, його розгляду та гарантій професійних прав адвоката регулюються правовими нормами Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05.07.2012 (надалі - Закон №5076-VI), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Статтею 20 Закону №5076-VI визначені професійні права адвоката, згідно з якими під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Згідно з частиною першою статті 24 Закону №5076-VI адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Приписами частини другої статті 24 Закону №5076-VI передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Згідно з частиною третьою статті 24 Закону №5076-VI відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

У позовній заяві Позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 безпідставно не надав відповіді на адвокатський запит його адвоката Шепель Анжели Геннадіївни від 26.03.2025 року.

Тобто, спірні відносини щодо ненадання Відповідачем відповіді на адвокатський запит від 26.03.2025 року виникли між адвокатом ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_7 , Відповідачем по справі.

Позивач не звертався до Відповідача із вказаним запитом.

Як вже зазначалося судом, відповідь на адвокатський запит від 26.03.2025 року підлягала надходженню на поштову та електронну адреси адвоката Шепель Анжели Геннадіївни, про що прямо зазначено в даному запиті, а не на адресу Позивача.

Суд зазначає, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 Закону №5076-VI адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб) (пункт 1 частини першої статті 20 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Отже, адвокатський запит у всіх випадках за своїм законодавчо визначеним призначенням, як гарантований інструмент адвокатської діяльності, використовується задля формування та/або реалізації правової позиції адвоката в інтересах клієнта. Тобто, адвокатський запит завжди направлений на досягнення цілей адвокатської діяльності, яка у даному контексті полягає в створенні максимально вигідної правової позиції клієнта.

Саме адвокат наділений правом на звернення до суду за захистом свого права на відповідь на його запит.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 02 березня 2023 року справі № 371/1246/21 та в постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 826/22531/15.

Суд визнає, що право фізичної особи на звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань врегульовано правовими нормами Закону України "Про звернення громадян", а право на доступ до інформації - відповідними нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації", тощо.

Тобто, правове регулювання права адвоката на отримання запитуваної інформації та права фізичної особи на отримання відповідної інформації є різним і врегульовано різними законодавчими актами.

Зазначене дає підстави суду зробити висновок про відсутність жодних спірних відносин між Позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_7 , Відповідачем по справі, зумовлених ненаданням відповіді на запит адвоката Шепель Анжели Геннадіївни від 26.03.2025 року.

Суд враховує, що відповідно до положень частини першої статті 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист (частина перша статті 5 КАСУ

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено Відповідачем.

З огляду на предмет спору у даній справі суд зазначає про відсутність у спірних відносинах порушення прав Позивача діями чи бездіяльністю Відповідача, зумовлених ненаданням відповіді на запит адвоката Шепель Анжели Геннадіївни від 26.03.2025 року.

Відсутність порушеного права є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Відмова в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 не перешкоджає адвокату Шепель Анжелі Геннадіївні реалізувати своє право на надання інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

13.08.25