Справа № 157/1331/25
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1331/25
Провадження №2-а/157/111/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Любохинця І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, інспектор 5 роти 1 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Марахов Артур Сергійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, інспектор 5 роти 1 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Марахов А.С., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що 15 липня 2025 року інспектор 5 роти 1 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Марахов А.С. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5227023, якою наклав на позивача штраф у розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Згідно з постановою позивач порушив вимоги пункту 12.4 ПДР, а саме у населеному пункті рухався транспортним засобом зі швидкістю 85 км/год.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 нібито 15 липня 2025 року о 10 годині 54 хвилині 45 секунді в м. Ковель на дорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, 82 км, керував транспортним засобом та рухався зі швидкістю 85 км/год при дозволеній швидкості руху у 50 км/год в межах населеного пункту, позначеного дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту», швидкість вимірювалась технічним приладом TruCam TC000698, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Позивач зазначає, що дійсно він рухався зазначеною в оскаржуваній постанові дорогою, однак у межах дозволеної швидкості руху, про що він повідомляв інспектора поліції, який його зупинив. Разом із тим, інспектор вказав, що начебто швидкість руху автомобіля, яким він керував зафіксовано на технічний прилад TruCam, на що він просив продемонструвати вказані відомості. Однак, інспектор не надав йому можливості ознайомитися з доказом перевищенням швидкості руху автомобіля.

Вважає, що оскаржувана постанова ґрунтується виключно на твердженнях працівника поліції, викладених у самій постанові та будь-яких належних і допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення за вказаних в оскаржуваній постанові обставин не існує.

До, під час та після складання оскаржуваної постанови позивач, заперечуючи інспектору Марахову I.A., що вчинив адміністративне правопорушення, повідомив його, що не згідний із постановою, тобто оспорив допущені порушення, однак, всупереч вказаним вище вимогам закону, поліцейський протоколу про адміністративне правопорушення не склав, позивачу його не вручив. Разом із тим, сама по собі постанова, правомірність якої оскаржується, не може розглядатись як доказ складу адміністративного правопорушення, за відсутності інших доказів, оскільки постанова є лише формою фіксації правопорушення, а не доказом його вчинення.

Таким чином, вважає оскаржувану постанову протиправною, такою, що містить неправдиву та викривлену інформацію, яка не підкріплена жодним належним доказом і не відповідає дійсності, а також складеною з очевидними, грубими та істотними порушеннями чинного законодавства України, а відтак вона підлягає скасуванню з закриттям провадження.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5227023 від 15 липня 2025 року, закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відзиві на позов представник Департаменту патрульної поліції Любохинець І.С. зазначив, що вимоги позивача вважає безпідставними й такими, які не підлягають до задоволення. Так 15 липня 2025 року інспектором 5 роти 1 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Мараховим А.С. за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI20/20 (серійний номер ТС000698) о 10 год 54 хв було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме транспортний засіб марки «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався автомобільною дорогою М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече 82 км, у межах м. Ковель, зі швидкістю 85 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год у межах населеного пункту, позначеного дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту», тобто перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 35 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно, підставою зупинки вказаного транспортного засобу стало перевищення встановленого обмеження швидкості руху. Встановивши особу водія, яким виявився ОСОБА_1 , та факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, поліцейський прийняв рішення про проведення розгляду справи щодо водія. Водію були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, надано можливість надавати пояснення і заявляти клопотання, знайомитись із доказами інкримінованого правопорушення. Після проведення розгляду справи було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5227023 від 15.07.2025, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн відповідно до санкції вказаної статті.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES із метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але і в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Тому достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 №UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження цієї процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 №437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 №193.

Як зазначено в оскаржуваній постанові ЕНА №5227023 від 15.07.2025 поліцейським за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000698) о 10 год 54 хв було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу марки «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по автомобільній дорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече 82 км, у межах м. Ковель, зі швидкістю 85 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 35 км/год.

Порушення визначеного ПДР обмеження швидкості руху встановлено за допомогою відповідного технічного засобу та свідчить про перевищення позивачем встановленої швидкості руху, за що передбачена відповідальність.

Позивач керував транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, а тому зобов`язаний згідно з Правилами дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відтак, адміністративне стягнення застосовано поліцейським у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, а доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано.

Зазначає, що правове положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VIII), якою поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Факт правопорушення, вчиненого позивачем, підтверджується: постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5227023 від 15.07.2025, винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень; відеозаписом з технічного приладу із портативного відеореєстратора 477364 та 477303, відео: export-7lowk.MP4 від 15.07.2025, інспектора УПП у Волинській області ДПП Марахова А.С.; відеозаписом із приладу TruCAM LTI 20/20, із серійним номером ТС 000698, відео: _wA000_0715_105446.avi від 15.07.2025; фотознімком із приладу TruCAM LTI 20/20, із серійним номером ТС 000698.

За вивченням змісту оскаржуваної постанови можна встановити, що вона в повній мірі відповідає змісту ст. 283 КУпАП, оскільки у ній зазначені усі дані, як того вимагає наведене положення закону, а тому вона є законною.

З вказаного відеозапису із портативного відеореєстратора 477364 та 477303 слідує, що на автомобільній дорозі М-19 82 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Також із змісту технічного приладу TruCAM LTI 20/20, із серійним номером ТС000698, вбачається, що транспортний засіб позивача рухався зі швидкістю 85 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 35 км.

Сукупність наведених вище доказів дозволяє встановити час, місце та обставини вчиненого правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також особу, яка вчинила, а саме ОСОБА_1 .

Крім того, на відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейського зафіксовано початок розгляду справи, оголошення особи, яка буде розглядати справу, та проголошення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Крім викладеного вище зазначає, що оскаржувану постанову було винесено відповідно до чинного законодавства, а той факт, що особа не визнає факту правопорушення, чи свою вину, не звільняє її від притягнення до відповідальності у випадку її об`єктивної винуватості.

Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення не було надано, а ті обставини, з яких позивач просить скасувати постанову, наведені ним із метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Позивач, у позовній заяві зазначає, що не погоджувався з рішенням посадової особи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому вважає що поліцейський зобов`язаний був скласти протокол. Оскільки поліцейський не склав протоколу, позивач вважає, що постанова винесена з порушенням процедури та є незаконною.

З цими доводами відповідача не погоджуються з наступних причин.

З аналізу норм статті 285 КУпАП вбачається відсутність обов`язку поліцейського складати протокол у випадку вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначене підтверджується приписами пункту 4 Інструкції №1395.

Враховуючи норми ст. 285 КУпАП та п. 4 Інструкції №1395, а також вчинення скаржником адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, дії відповідача щодо винесення виключно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності без складення відповідного протоколу є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на положення наведених норм, з урахуванням приписів ст. 258 КУпАП, зазначає, що ц цьому випадку при вчиненні адміністративного правопорушення пов`язаного з безпекою руху, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, чітко визначена правова можливість для поліцейського патрульної поліції винесення постанови на місці вчинення цього порушення.

У позовній заяві, позивач зазначає, що рухався в межах допустимої швидкості руху, а постанова ґрунтується виключно на твердженнях поліцейського, без належних та допустимих доказів. Не погоджується із твердженнями позивача, оскільки такі не відповідають дійсності, з огляду на наступне.

До оскаржуваної постанови додано відеозапис із портативного відеореєстратора поліцейського 477364, відео: export-7lowk.MP4 від 15.07.2025. Вказаний відеозапис послідовно та повною мірою відтворює події, що передували винесенню оскаржуваної постанови, так зокрема і зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача.

На вказаному відеозаписі зафіксовано, як поліцейський оголошує позивачу про початок розгляду справи щодо його, роз`яснює положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Під час розгляду поліцейськими задоволено клопотання позивача про ознайомлення з матеріалами судової справи, а саме з доказами інкримінованого правопорушення та продемонстровано відеозапис, з приладу ТruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС 000698, на якому відображено, швидкість руху транспортного засобу позивача, а також зображення його транспортного засобу (08 та 28 хвилина відеозапису).

Твердження позивача про не ознайомлення його з доказами вчиненого ним правопорушення не відповідають дійсності та спростовуються доданими до постанови доказами. Крім того, під час розгляду справи, позивач не заперечував свого правопорушення, та цілком погоджувався з пред`явленими йому доказами.

Зазначає, що позивач не оспорює факту керування транспортним засобом марки «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а навпаки погоджується з тим, що саме він керував транспортним засобом по вказаній в оскаржуваній постанові дорозі, про що вказує у позовній заяві: «Дійсно, я рухався зазначеною в оскаржуваній постанові дорогою, однак в межах дозволеної швидкості руху, про що я повідомляв інспектора поліції, який мене зупинив.»

Предметом доказування у цій постанові, є саме швидкість руху транспортного засобу яким керував позивач, оскільки він вважає, що рухався у межах допустимої швидкості. Саме швидкість руху транспортного засобу марки «NISSAN QASHQAI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , і підтверджується наявними доданими до постанови доказами, які у своїй сукупності доводять обставини, наведені в оскаржуваній постанові.

Правовою ж підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення, чого в цьому випадку було дотримано.

Отже, справа про адміністративне правопорушення розглянута в строк, стягнення накладено в межах санкції статті, передбаченої КУпАП, під час виконання службових обов`язків із дотриманням процедури розгляду справи, а тому є підстави щодо залишення постанови серії ЕНА №5227023 від 15.07.2025 без змін, а позовної заяви без задоволення.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з викладених у заяві підстав.

Представник відповідача Любохинець І.С. у судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, інспектор 5 роти 1 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Марахов А.С. у судове засідання не з`явився.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.

У судовому засіданні встановлено, що постановою інспектора 5 роти 1 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Марахова А.С. серії ЕНА №5227023 від 15 липня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Цією постановою позивача визнано винним у тому, що він 15 липня 2025 року в 15 год 54 хв у м. Ковель на дорозі М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, 82 км, керуючи транспортним засобом марки «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 85 км/год при дозволеній швидкості руху у 50 км/год у межах населеного пункту, позначеного дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту». Швидкість руху вимірювалась технічним приладом TruCam TC000698, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з пунктом 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» позначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Згідно з пунктом 1.10 ПДР автомобільна дорога, вулиця (дорога) частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити, зокрема, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

На підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху відповідач надав фотозображення та відеозапис з лазерного вимірювача швидкості «TruCam LTI 20/20», на якому зображено легковий автомобіль чорного кольору, який зупинився на узбіччі дороги на значній відстані від місця, де встановлений прилад вимірювання швидкості. Якість фотозображення та відеозапису, які було досліджені в судовому засіданні, не дала суду, а також учасникам справи можливості встановити марку, номерний знак автомобіля чи особу його водія.

Іншим доказом винуватості ОСОБА_1 в порушенні швидкісного режиму під час руху в населеному пункті суду надано відеозапис із нагрудного реєстратора поліцейського, на якому зафіксоване спілкування поліцейського з водієм, у ході якого останній заперечує факт перевищення ним швидкості під час руху транспортним засобом та вимагає надання доказів вчинення правопорушення, який йому надано не було. Будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Таким чином, у судовому засіданні не здобуто належних доказів порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом 15 липня 2025 року автодорогою М-19 у м. Ковелі Волинської області.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 6 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Частиною 3, 4 ст. 79 КАС України встановлено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду належних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Про це вказує Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73700340).

Таким чином, у судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст. 122 КУпАП, а тому позов слід задовольнити, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушень.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 280, 293 КУпАП, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора 5 роти 1 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Марахова Артура Сергійовича від 15 липня 2025 року серії ЕНА №5227023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відповідач Департамент патрульної поліції, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, інспектор 5 роти 1 батальйону відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Марахов Артур Сергійович, вул. Драгомана, 19, м. Ковель, Волинська область, 45008.

Повне рішення суду складено 15 серпня 2025 року.

ГоловуючийБ.С. Гамула