Справа № 585/2827/25
Суддя: Євлах О. О.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/2827/25
Номер провадження 2-а/585/40/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Євлах О.О.,

за участі: секретаря судового засідання - Безручко О.П.,

представника позивача Василевської К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни в режимі відеоконференцзв`язку адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

представника позивача Кравець Ростислава Юрійовича,

до

відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

вимоги позивача: про скасування постанови № 406 про притягнення до адміністративної відповідальності від 12 травня 2025 року , -

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 24 липня 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач), через свого представника Василевську К.М., звернувся до суду з позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

2. Позов обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову № 406 від 12.05.2025 року, у якій його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме, що позивач нібито 08.05.2025 року відмовився від направлення на медичний огляд ВЛК, на яку направлявся згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою визначення ступеню придатності для проходження військової служби, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

08 травня 2025 року орієнтовно о 10 год. він перебував біля магазину за адресою: АДРЕСА_1 , біля останнього зупинилась патрульна поліція і проти волі позивача змусили приїхати з ним до ІНФОРМАЦІЯ_4 , протокол про адміністративне затримання останні не складали. Прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_4 , в адресу ОСОБА_1 почались погрози щодо примусової мобілізації і примушування пройти ВЛК, він зазначав, що не заперечує проти вручення йому повістки на точну дату й час, щоб останній мав можливість прибути до ТЦК, маючи при собі всю необхідну медичну документацію, на що йому було відмовлено, більше того, останній повідомляв, що його відмова ґрунтується й на тому, що його незаконно доставили та утримують без його на те волі. ОСОБА_2 призвели до того, що його забрала швидка медична допомога у незадовільному стані та з високим тиском.

Вважає, що відповідачем під час складення відносно нього оскаржуваної постанови було допущено ряд процесуальних правопорушень. Зокрема, з описової частини оскаржуваної постанови не вбачається за можливе взагалі встановити факт наявності відповідної повістки на проходження ним медичного огляду для визначення придатності до військової служби, від отримання якої він начебто відмовився.

Оскаржувана постанова не містить переконливих і достатніх доказів та відомостей, які б давали підстави вважати, що виявлене порушення допущене через винні умисні чи необережні дії позивача. Позовна заява містить докази на підтвердження вчинення неправомірних дій з боку представників відповідача відносно нього.

Крім того, складенню відповідачем тексту оскаржуваної постанови повинен був передувати факт складення протоколу про адміністративне правопорушення.

У оскарженій постанові відсутні будь які відомості про те, що відповідачем було виконано означений вище обов`язок про необхідність позивача з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 08 травня 2025 року, як і відсутні будь які свідчення, на підставі яких вбачалося б за можливе стверджувати, що позивач навмисно не з`явився за викликом до ТЦК та СП та уникнув покладеного на останнього обов`язку прибути після оповіщення для проходження процедури ВЛК.

У зв`язку із допущенням відповідачем вказаних вище процедурних порушень, останній також порушив ч. ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Просить поновити строк на подання адміністративного позову про оскарження Постанови № 406 від 12.05.2025 р.; визнати протиправною та скасувати Постанову № 406 від 12 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення; вирішити питання про розподіл витрат.

3. Відповідач відзиву на адміністративний позов не надав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Позивач в судове засідання не зявився, забезпечив явку свого представника.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви.

5. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань від нього не надходило.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

6. Судом встановлено, що до суду звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , через свого представника адвоката Кравець Ростислава Юрійовича ( а.с.30-32, 33, 37).

7. У постанові про адміністративне правопорушення № 406 від 12.05.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 в період дії воєнного стану та загальної мобілізації є військовозобовязаним згідно абз. 4 ч. 9 ст. 1 ЗУ Про військовий обовязок та військову службу, порушив частину1ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», указ президента від 24.02.2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» (зі змінами), а саме: 08 травня 2025 року відмовився від направлення на ВЛК, на яку направлявся згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , для встановленні ступеню придатності до військової служби та вирішення питання мобілізації під час дії воєнного стану, тим самим порушив законодавство України про мобілізацію та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 - 1 КупАП; постановлено накласти на громадянина ОСОБА_1 штрафу в сумі 17000, 00 грн. (а. с. 12-13).

8. Згідно відповіді державного виконавця від 02.07.2025 року, надану на адвокатський запит ОСОБА_3 (а. с. 19-20), у провадженні Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області перебуває ВП №78368275 від 13.06.2025 р. на підставі постанови № 406 від 12.05.2025 р., виданої ІНФОРМАЦІЯ_7 , відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 34000,00 грн. (а. с. 21).

VІ. Норми права.

9. Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ч.1-3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно із ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Положеннями абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Положеннями абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

V. Оцінка суду.

10. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було притягнуто за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Так, згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

12.05.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_4 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №406 , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 грн.

Аналізуючи постанову про адміністративне правопорушення за ознаками частини 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення постановлену щодо гр.. ОСОБА_1 , вбачається, що останній відмовився від направлення на військову лікарську комісію, на яку направлявся згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , для встановлення ступеня придатності до військової служби та вирішення питання мобілізації під час дії воєнного стану.

Позивач, обґрунтовуючи протиправність притягнення його до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зазначав про допущення відповідачем порушень при складенні оскаржуваної постанови, зокрема, що відповідачем була порушена процедура вручення йому направлення на проходження ВЛК, не був складений протокол про адміністративне правопорушення, а також була порушена процедура вручення йому копії постанови.

Отже, доводи позивача зводяться до відсутності підстав до притягнення його до адміністративної відповідальності та процесуальні порушення у справі про адміністративне правопорушення.

Зі змісту постанови №406 від 12.05.2025 року, що додана позивачем до позову, судом встановлено, що ОСОБА_1 ,народився ІНФОРМАЦІЯ_8 . Тобто, в силу свого віку є військовозобов`язаним.

Згідно з цією постановою позивач 08.05.2025 року відмовився отримати направлення на медичний огляд та проходити медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби, чим порушив законодавство України про мобілізацію.

Загально відомо, що відповідні обов`язки, покладені на військовозобов`язаних: абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», частину 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пп. 3.1, 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ № 402 від 14.08.2008.

Копії направлення ОСОБА_1 на медичний огляд матеріали справи не містять.

Поряд з цим, позивач не заперечує той факт, що службові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 , в приміщенні ТЦК намагалися вручити йому направлення на медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби, такі дані містить позовна заява (а.2с. 2 абз.3 адміністративного позову).

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивач відмовився отримувати направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, посилаючись на те, що він готовий пройти ВЛК у визначеній в додатково наданій окремій повістці для того, аби мати всю необхідну медичну документацію. Також наголошує в позові, що його відмова ґрунтується на тому, що його незаконно доставили та утримують в ТЦК без його на те волі.

З даного приводу слід зазначити, що згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з абзацом 11 пунку 9 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Таким чином, за встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права, відмова позивача від отримання направлення на проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби є безпідставною, що свідчить про порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

При цьому посилання позивача на відсутність будь яких доказів про направлення йому повістки з викликом з`явитись для проходження ВЛК, жодним чином не спростовує факту відмови позивача від отримання направлення, оскільки позовна заява базується саме на тому, що позивач перебуває на обліку ТЦК та СП та на його вимогу готовий пройти ВЛК, але при доставлянні його до ІНФОРМАЦІЯ_4 в незручний для нього час, відмовився від отримання направлення. Отже, вказане, не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на вказані вище джерела права.

Посилання позивача, на відсутність протоколу про адміністративне правопорушення не є достатньою підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки протокол лише фіксує факт порушення, який позивачем не заперечується і підтверджується в змісті позовної заяви.

Крім того, суд зазначає, що відомостей відносно того, що позивач не має статусу військовозобов`язаного, чи має підстави для відстрочки від призову під час мобілізації, чи пройшов ВЛК на час розгляду справи, матеріали цієї адміністративної справи не містять.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки останній, будучи військовозобов`язаним, відмовився від проходження медичного огляду в особливий період, тим самим позивач порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (такий висновок викладений в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2025 року у справі №619/7883/24) .

Враховуючи, що факт порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію позивачем наявний, суд вважає, що відповідачем правомірно прийнята оскаржувана постанова №406 від 12.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3ст.210-1 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 грн.

Щодо стягнення штрафу в подвійному розмірі в сумі 34000,00 грн., то в цій частині постанова не оцінюється, оскільки така сума штрафу підлягає стягненню при примусовому виконанню постанови у справі про адміністративне правопорушення. З відкриттям провадження в цій адміністративній справі, примусове виконання постанови припиняється і обов`язок позивача зі сплати штрафу в сумі 17000,00 грн. розпочнеться лише після набрання рішенням у цій справі законної сили, якщо таке не буде скасоване апеляційним судом.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про відсутність порушення прав позивача при притягненні його до адміністративної відповідальності, постанова винесена обґрунтовано і законно, а тому слід залишити рішення відповідача без змін, а позов без задоволення.

VІ. Розподіл судових витрат.

11. Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 406 про притягнення до адміністративної відповідальності від 12 травня 2025 року, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту судового рішення через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: Кравець Ростислав Юрійович, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: Василевська Карина Миколаївна, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Воздвиженська, 10Б/ офіс 18; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Повний текст рішення складено 13 серпня 2025 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ