Справа № 340/5595/25
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань вжиття заходів забезпечення позову

15 серпня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/5595/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши заяву Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про забезпечення позову у справі за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» (далі позивач) звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.07.2025 № 121-р «Про усунення порушень обласним комунальним виробничим підприємством «Дніпро-Кіровоград»;

- визнати протиправною та скасувати Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.07.2025 №1149 «Про застосування санкцій до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград».

Одночасно з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.07.2025 № 121-р «Про усунення порушень обласним комунальним виробничим підприємством «Дніпро-Кіровоград» та постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.07.2025 №1149 «Про застосування санкцій до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Заява обгрунтована тим, що спірними рішеннями, прийнятими на підставі Акта перевірки від 30.06.2025 №143, порушуються права підприємства та наноситься шкода територіальній громаді міст Кропивницький, Знам`янка, Олександрія, Світловодськ, смт. Смоліно - споживачам ОКВП «Дніпро-Кіровоград», підривається безпека забезпечення вказаних населених пунктів питною водою, а наведені у них зобов`язання істотно впливають на фінансовий стан Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград», оскільки перерахування коштів в загальній сумі 148503546,00 грн зі сплатою штрафних санкцій невідворотно призведе до зупинки роботи підприємства.

Позивач наголошує, що підприємство в умовах воєнного стану знаходиться у складному фінансовому стані, несе витрати, які не компенсуються, що зумовлено невиконанням державою обов`язків щодо компенсації різниці між установленим тарифом та реальною вартістю послуг.

Виконання оскаржуваних рішень унеможливить поточну діяльність ОКВП «Дніпро-Кіровоград» як об`єкта критичної інфраструктури, що призведе до зупинки об`єктів водопостачання та водовідведення та відповідно створить незворотні наслідки як для населення так і промисловості Кіровоградської області.

При цьому, у разі виконання оскаржуваних Розпорядження від 29.07.2025 № 121-р та Постанови від 29.07.2025 №1149 у встановлені в них строки до ухвалення рішення у цій справі втратиться мета та зміст судового захисту, оскільки оскаржувані рішення будуть виконані і в майбутньому доведеться докласти значних зусиль та витрат для відновлення прав та інтересів позивача для захист яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною другою статті 154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Вказаними нормами визначено загальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову, а саме без повідомлення учасників справи, тобто у письмовому провадженні. Лише у випадку необхідності подання пояснень або додаткових доказів суд на власний розсуд може призначити розгляд заяви про забезпечення адміністративного позову у судовому засіданні.

Проте, у даному випадку, дослідивши матеріали адміністративної справи та заяву про забезпечення позову, суд вважає за можливе розглянути вказану заяву без повідомлення учасників справи.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість заяви про забезпечення позову, а також враховуючи наведені позивачем підстави для вжиття таких заходів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що підставами для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень;

2) очевидними є ознаки порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю;

3) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

4) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист;

5) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Частиною першою статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Перелік заходів забезпечення позову наведений у частині першій статті 151 КАС України. Отже, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини другої статті 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Забезпечення позову це вжиття судом у виключних випадках, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, тимчасових заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, тобто покликане гарантувати виконання рішення адміністративного суду і спрямоване на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.

Обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Водночас, звертаючись до суду із заявою щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати підстави звернення із такою заявою, а також надати відповідні докази в підтвердження наведених у заяві аргументів.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до значно більших ускладнень, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відтак, під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Згідно з Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Оцінюючи наведені позивачем у заяві підстави для вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує наступне.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Суд зазначає, що сам собою факт прийняття суб`єктом владних повноважень рішень, які стосуються прав та інтересів заявника, та обмежують його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Разом з тим, у даному випадку застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень, свідчитиме про фактичне вирішення справи по суті предмету позову, із порушенням при цьому права відповідача доводити правомірність прийнятого ним рішення.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі №800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, Розпорядженням від 29.07.2025 №121-р «Про усунення порушень обласним комунальним виробничим підприємством «Дніпро-Кіровоград», дію якого позивач просить зупинити, зокрема зобов`язано Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» до 30.08.2025 сплатити заборгованість зі сплати внесків на регулювання діяльності з централізованого водовідведення у сумі 1,94 тис. грн та до 31.12.2025 сплатити заборгованість за електричну енергію та надані послуги у сумі 26715,26 тис. грн (без ПДВ).

Також, Постановою від 29.07.2025 №1149 «Про застосування санкцій до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград», на останнє, зокрема, накладено штраф у розмірі 52343,00 грн та зобов`язано використати за призначенням кошти, передбачені на повернення позики та погашення відсотків по позиці Світового банку, отриманої в рамках проєкту «Розвиток міської інфраструктури у встановлені строки.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до пункту 10.9 розділу 10 Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов (затверджений Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 №428), суб`єкт має право письмово звернутись до НКРЕКП із заявою про продовження строку усунення порушень не пізніше ніж за 10 робочих днів до дати закінчення встановленого рішенням НКРЕКП строку із зазначенням у зверненні поважних причин. НКРЕКП може прийняти рішення про продовження строку усунення порушень, якщо визнає такі причини поважними.

Однак, позивач не надав доказів звернення до відповідача із заявою про продовження строку для усунення наведених вимог чи будь яких інших звернень. Крім того, позивачем не наведено чіткого обґрунтування яким чином невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Вказуючи, що оскаржувані рішення можуть завдати позивачу значних матеріальних втрат до закінчення судового розгляду справи, заявник не надає доказів початку процедури виконання вказаних рішень, примусового стягнення з позивача коштів, а так само й не просить суд зупинити стягнення на підставі вказаних рішень. За таких обставин сам лише факт покладення на позивача певних обов`язків матеріального характеру не є підставою у даному випадку для зупинення спірних рішень відповідача.

Стосовно доводів заявника про покладення на нього обов`язків сплати штрафних санкцій, суд зазначає, що постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не має сили виконавчого документа (крім випадків, визначених ч. 5 ст. 13 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг"), а примусове виконання рішень комісії можливе лише за рішенням суду за зверненням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з відповідним позовом.

Відповідно до абзацу другого пункту 10.6 Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов за заявою суб`єкта, на якого накладено штраф, НКРЕКП своїм рішенням має право відстрочити або розстрочити сплату накладеного нею штрафу.

Таким чином, позивач не позбавлений права звернутися до відповідача із заявою про відстрочення або відстрочення сплати штрафних санкці й.

Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

Водночас, позивачем до клопотання про забезпечення позову не надано доказів на підтвердження його обґрунтованості. Позивачем не доведено існування реальної можливості завдання шкоди його правам, свободам та інтересам внаслідок не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, або того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи наведене, виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених позивачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про її необґрунтованість та відсутність визначених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову та задоволення відповідної заяви.

Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (, вул. Соборна, 19А, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25009) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 15 серпня 2025 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК