Справа № 480/10788/24
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 24.07.2024 року по 02.09.2024 року, у зв`язку із перебуванням на лікуванні відповідно до п. 1 Постанови КМ України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за період з 24.07.2024 року по 02.09.2024 року, у зв`язку із перебуванням на лікуванні відповідно до п. 1 Постанови КМ України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . 11.07.2024 отримав поранення за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, про що військовою частиною НОМЕР_1 складено довідку про обставини травми від 07.08.2024. Вказує, що за період пербування на стаціонарному лікуванні, та у відпустці у зв`язку з отриманням поранення за періоди з 24.07.2024 по 02.09.2024, йому повинна нараховуватися та виплачуватися додаткова винагорода у розмірі 100000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, яка відповідачем не виплачена у порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", що обумовило необхідність звернення до суду.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує у повному обсязі та зазначає, що з аналізу пункту 1-2 Постанови №168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарськоекспертної) комісії. Вказує, що відповідно до довідки військово лікарської комісії від 23 липня 2024 року № 138 виданої ДКП «Національним інститутом раку» якій зазначено діагноз позивача з примітками «травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби».
Також, звертає увагу, що 23 липня 2024 року, військово-лікарська комісія ДКП «Національний інститут раку» провела медичний огляд ОСОБА_1 із висновком «потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів».
Таким чином, на переконання представника, наданий військово-лікарською комісією висновок не дозволяє трактувати рекомендовану військовослужбовцю відпустку, як відпустку для лікування, законних підстав для включення в наказ на виплату додаткової винагороди за час відпустки.
Стосовно стаціонарного лікування позивача у період з 24.07.2024 по 02.09.2024 року представник зауважив, що відповідно до виписки КНП «Романівська ЦРЛ» № 7871/1377 позивач перебував на стаціонарному лікуванні зі скаргами на головний біль пульсуючого характеру, біль в правій половині голови, підвищення АГ (артеріальна гіпертензія), порушення сну, загальна слабкість.
Відповідно до первинного діагнозу позивач отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення правої половини грудної клітки (непроникаюче), правої поперекової ділянки, закрита черепно-мозкова травма.
Зазначає, що основний діагноз це діагноз, який є основною причиною госпіталізації пацієнта або основною причиною надання медичних послуг.
Супутній діагноз це інші хвороби або стани, які існують у пацієнта одночасно з основним діагнозом і можуть впливати на перебіг основного захворювання або лікування.
Із наданою позивачем випискою не вбачається, що основою причиною надання медичних послуг та госпіталізації в період з 24.07.2024 р. по 02.09.2024 р. було саме лікування з підстав отримання вогнепального осколкового сліпого поранення правої половини грудної клітки (непроникаюче), правої поперекової ділянки, закритої черепно-мозкової травми, хоча ймовірно супутні діагнози можуть мати вплив на перебіг основного захворювання або лікування.
Водночас, вказує, що для виплати додаткової винагороди, військовослужбовець має перебувати на стаціонарному лікуванні із основним діагнозом поранення (контузія, травма).
При цьому, хоча 14 листопада 2024 року військово лікарською комісією при військовій частині НОМЕР_2 проведено медичний огляд позивача та надано довідку (від 14.11.2024 року № 4409) якою пов`язано травмування (поранення) із захистом Батьківщини, проте Військовій частині НОМЕР_1 не було відомо про наявність вищевказаної довідки, а позивачем вказана довідка не надавалась.
За наведених обставин, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Ухвалою суду від 23.06.2025 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати суду додаткові докази.
На виконання вимог ухвали відповідач надав додаткові докази.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 у спірний період проходив військову службу в Збройних Силах України у складі військової частині НОМЕР_1 , що підтверджується відомостями військового квитка серії НОМЕР_3 (а.с. 10-12)
Відповідно до довідки про обставини травми військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2024 № 57143325 (а.с.17) позивач 11.07.2024 отримав вибухову травму, вогнепальне осколкове сліпе пораненння правої пловини грудної клітки (непроникаюче), правої поперекової ділянки, закрита черепно-мозкова травма, за обставин міноментного обстрілу противниками позиції поблизу населеного пункту Новоолександрівка Донецької області. Випадок стався в районі бойових дій під час виконання бойових завдань із Захисту Батьківщини.
Довідкою ВЛК ДНП "Національний інститут раку" від 23.07.2024 (а.с. 16) підтверджено, що позивач перебуває в стані після вибухової травми (11.07.2024) ВОСП грудної клітки праворуч, ВОСП поперкової ділянки наявністю стороннього тіла в заочеревинному просторі, ЗЧМТ, СГМ, АБТ, встановлено, що позивач має травму, пов`язану з проходженням військової служби (довідка про обставини травми не надана), згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 травма тяжка. Також, зазначено, що на підставі ст.81 графи II Розкаду хвороб, потребує відпустки на 30 календарних днів.
Також, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП "Роменська ЦРЛ" РМР № 7871/1377 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 23.08.2024 по 02.09.2024 (стан після перенесеної вибухової травми 11.07.2024) (а.с.19).
Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за час перебування позивача на лікуванні у зв`язку з отриманням травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Статтею 1 Закону № 2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (частина перша статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Частиною другою та третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
За змістом абзацу 1 частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та на час розгляду справи не припинив свою дію.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац перший п.1-2).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії (абзац третій п. 1-2).
Аналогічні положення передбачає також Порядок № 260.
Так, пунктами 10-12 розділу XXXIV Порядку № 260 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини) - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення) - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.
З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що право на отримання додаткової винагороди до 100000 гривень мають військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а підставою для виплати цієї додаткової винагороди за вказаних обставин слугує довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення № 402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем. Вказана довідка, у свою чергу, є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.
При цьому, Постановою №168 встановлено лише три умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, а саме:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
- факт перебування на стаціонарному лікуванні (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, внаслідок такого поранення (контузії, травми, каліцтва);
- факт перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 11.07.2024 отримав вибухову травму, вогнепальне осколкове сліпе пораненння правої пловини грудної клітки (непроникаюче), правої поперекової ділянки, закрита черепно-мозкова травма, за обставин міноментного обстрілу противниками позиції поблизу населеного пункту Новоолександрівка Донецької області. Випадок стався в районі бойових дій під час виконання бойових завдань із Захисту Батьківщини. Вказане підтверджується довідкою про обставини травми військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2024 № 57143325 (а.с. 17).
При цьому, відповідно до довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_2 від 14.11.2024 № 4409 (а.с. 21), складеній за наслідками проведеного 14.11.2024 медичного огляду ВЛК солдата Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , отримана позивачем травма 11.07.2024 пов`язана із захистом Батьківщини та згідно з наказом МОЗ України №370 від 04.07.2007 р. відноситься до тяжких.
Разом з тим, судом встановлено, що в результаті отриманого поранення позивач перебував на стаціонарному лікуванні, а саме:
- відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП "Роменська ЦРЛ" РМР № 7871/1377 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 23.08.2024 по 02.09.2024 (стан після перенесеної вибухової травми 11.07.2024) (а.с.19).
При цьому, слід зазначити, що описані вище медичні виписки (епікрізи) та висновки ВЛК містять інформацію як про отриману 11.07.2024 року вибухову травму, так і про інші захворювання, що є як пов`язані зі проходженням військової служби, та і інші, що є не пов`язані з проходженням військової служби. Тому твердження відповідача про невстановлення причинно-наслідкового зав`язку захворювання та отриманого травмування є необґрунтованим, адже зазначені медичні документи містять відомості про лікування і внаслідок травми, отриманої під час захисту Батьківщини, і внаслідок інших захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби.
Також, посилання відповідача на відсутність звернення позивача щодо виплати чи перерахунку додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та не надходження підтведжуючих документів, суд не бере до уваги, оскільки неналежна організація суб`єктом владних повноважень своєї внутрішньої діяльності чи недотримання відповідачем порядку фіксації отриманого поранення військовослужбовцем, не може бути підставою для позбавлення останнього права на виплату додаткової винагороди у розмірі передбаченому Постановою КМУ №168.
Водночас, наданими доказами підтверджено пов`язаність отриманого позивачем 11.07.2024 поранення/травми із захистом Батьківщини, під час воєнного стану, а також те, що це поранення є тяжким, доведено факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини у період з 12.07.2024 по 15.07.2024, з 15.07.2024 по 24.07.2024, 23.08.2024 по 02.09.2024.
Що стосується нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн., за час перебування у відпустці у зв`язку з лікуванням, суд зазначає наступне.
Як вже було зазначено, нормами постанови КМУ №168 передбачено, що виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100 000 грн. При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100 000 грн., а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100 000 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.
Так, довідкою ВЛК ДНП "Національний інститут раку" від 23.07.2024 (а.с. 16) підтверджено, що позивач перебуває в стані після вибухової травми (11.07.2024) ВОСП грудної клітки праворуч, ВОСП поперкової ділянки наявністю стороннього тіла в заочеревинному просторі, ЗЧМТ, СГМ, АБТ; встановлено, що позивач має травму, пов`язану з проходженням військової служби (довідка про обставини травми не надана), згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 травма тяжка. Також, зазначено, що на підставі ст.81 графи II Розкаду хвороб, потребує відпустки на 30 календарних днів.
Разом з тим, у довідці відсутня вказівка на отримання травми, яка пов`язана із захистом Батьківщини, та зазначено, що травма пов`язана з проходженням військової служби, однак таке формулювання причинного зв`язку було пов`язане виключно з тим, що на той час (під час проведення медичного огляду позивача 23.07.2024) довідка про обставини травми була відсутня.
Лише 07.08.2024 на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 31.07.2024 № 2245-ОД відповідачем було видано довідку від 07.08.2024 (додаток 5 до Положення № 402), якою підтверджено, що позивач 11.07.2024 отримав вибухову травму, вогнепальне осколкове сліпе пораненння правої пловини грудної клітки (непроникаюче), правої поперекової ділянки, закрита черепно-мозкова травма, за обставин міноментного обстрілу противниками позиції поблизу населеного пункту Новоолександрівка Донецької області. Випадок стався в районі бойових дій під час виконання бойових завдань із Захисту Батьківщини.
При цьому, суд наголошує, що довідкою ВЛК ДНП "Національний інститут раку" від 23.07.2024 (а.с. 16) підтверджено, що позивач отримав травму, яка згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 є тяжкою.
Вказані обставини дають підстави суду для висновку, що оскільки ОСОБА_1 у період з 28.07.2024 по 22.08.2024 відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 28.07.2024 № 307 (а.с. 64) перебував у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), яке за характером ушкоджень віднесено довідкою ВЛК ДНП "Національний інститут раку" від 23.07.2024 до категорії тяжких, та яке в подальшому було визначено, таким що пов`язане із захистом Батьківщини, то він має право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100000 грн. згідно із Постановою № 168 за вказаний період.
Відтак, за наведених обставин, суд дійшов до висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100000 гривень, за період перебування з 23.08.2024 по 02.09.2024 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та за період перебування з 28.07.2024 по 22.08.2024 у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії та зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 23.08.2024 по 02.09.2024, та за період перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії з 28.07.2024 по 22.08.2024, з урахуванням проведених виплат.
Разом з тим, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100000 гривень, за період лікування з 24.07.2024 по 27.07.2024 (включно) не підлягають задоволенню, оскільки доказів перебування позивача на лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у вказаний період матеріали справи не містять.
Підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 23.08.2024 по 02.09.2024, а також за період перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, з 28.07.2024 по 22.08.2024.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 23.08.2024 по 02.09.2024, а також за період перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, з 28.07.2024 по 22.08.2024, з урахуванням проведених виплат.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко