Справа № 754/15195/24
Суддя: Буша Н. Д.
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/28/25
РІШЕННЯ

Іменем України

15 серпня 2025 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Буша Н.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Майко М.В. звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 31.10.2024 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 11.11.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 17.10.2024 року прямуючи на роботу, позивач був зупинений працівниками поліції без наявних на те причин. Перевіривши його особові документи, працівники поліції в примусовому порядку доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому, прибувши в ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачу стало погано. Його забрала швидка медична допомога та в цей день його спрямовано до ДУ "Національний науковий центр радіаційної медицини, гематології та онкології Національної академії медичних наук". Поряд з тим працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме полковником ОСОБА_2 , було розпочато процедуру складення адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП за №62. Із протоколу про адміністративне правопорушення від 17.10.2024 року - суть адміністративного правопорушення полягає в тому, що громадянин ОСОБА_1 о 15 год. 30 хв. 17 жовтня 2024 року відмовився від проходження військово - лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абзац 4 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи про адміністративне правопорушення формально відбулося 17.10.2024 року о 17 год.30 хв. Підпис позивача на протоколі наявний, в поясненнях зазначено, що позивачу під час проходження військо - лікарської комісії стало погано, почався тремор рук, стискання в області грудини, пришвидшилось серцебиття, почалася нудота та задишка, дихати стало важко. Надалі не відмовляється проходити ВЛК після нормалізації стану.

В подальшому, постановою №62 від 17.10.2024 року відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП накладено на нього штраф у сумі 25 500 грн.

17.10.2024 року відповідачем вручена повістка позивачу про те, що йому належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Києві 18.10.2024 року з метою проходження військово - лікарської комісії. Окремо зазначаю, що зазначена повістка не містить дати та номеру.

Весь період часу з початком повномасштабного вторгнення військ Російської Федерації, а саме з 24.02.2022 року до 17.10.2024 року жодних повісток - викликів до ТЦК позивач не отримував ані поштою, ані на руки. Позивач вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, внаслідок чого спірна постанова від 17.10.2024 року за №62 підлягає скасуванню як протиправна.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

16.12.2024 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Сторона відповідача просить суд відмовити позивачу у задоволені позову, оскільки вони діяли на підставі вимог чинного законодавства, та ніяких порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення ними не вчинялось.

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови №62 від 17.10.2024 року, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 о 15 год. 30 хв. 17 жовтня 2024 року відмовився від проходження військово - лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 (що підтверджується рапортом начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_3 від 17.10.2024 року), чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абз.4 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 25 500 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в ч.1 статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно ч. 10 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до статті 235 КУпАП військові комісаріати розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, , про неявку на виклик у військовий комісаріат, (статті 210, 210-1, 211 - 211-6).

Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, військове звання - рядовий, має довідку на замін військового квитка №4/64/В від 15.02.2002 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_5 . Прийнятий на облік Гурзуфською селищною радою Республіки Крим 18.02.2002 року, що підтверджується копією, наявною в матеріалах справи. Фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Стаття 210 КУпАП, в редакції, яка діє з 19.05.2024 року, визначає покарання за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частина 3 вказаної статті передбачає, зокрема, накладення штрафу на громадян за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слід зазначити, що положення ч.3 ст. 37 та ч.11 ст. 38 Закону №2232-XII передбачають обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів після прибуття до нового місця проживання в семиденний строк стати на військовий облік, а також у разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 частини 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3633-ІХ, під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Аналіз викладених норм законодавства свідчить про те, що громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку, мали три шляхи для уточнення своїх персональних даних з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме шляхом: прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Як зазначає позивач та не спростовується відповідачем, 17.10.2024 року прибувши в ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачу стало погано. Його забрала швидка медична допомога та в цей день його спрямовано до ДУ «Національний науковий центр радіаційної медицини, гематології та онкології Національної академії медичних наук. Відповідно до запису лікаря приймального відділення лікарні від 17.10.2024 року позивач прибув із дружиною, а загальний стан його здоров`я вважається важким. Рекомендоване стаціонарне лікування в закладі охорони здоров`ю.

Крім того, при розгляді адміністративного матеріалу, зазначено, що підпис позивача на протоколі наявний, в поясненнях зазначено, що позивачу під час проходження військо - лікарської комісії стало погано, почався тремор рук, стискання в області грудини, пришвидшилось серцебиття, почалася нудота та задишка, дихати стало важко. Надалі не відмовляється проходити ВЛК після нормалізації стану.

Таким чином, спірна постанова не містить аргументованих доводів про те, що позивач відмовився від проходження військово - лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 , натомість до позовної заяви додаються докази поважності причини неможливості проходження військово - лікарської комісії через стан свого здоров`я. Під час винесення спірної постанови відповідач залишив поза увагою зазначені докази, не встановив та не описав дані обставини в постанові №62 від 17.10.2024 року.

Отже, позивач не порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абз.4 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», а його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відсутня.

Крім того, позивач повідомив засобами електронного зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо неможливості своєї явки за повісткою через госпіталізацію. Після закінчення свого лікування, позивач з`явиться для подальшого проходження ВЛК.

Наведені обставини, підтверджують відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У позові позивачем зазначена попередня орієнтовна сума понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 30 000 грн.

Зазначення у змісті позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, не є заявою сторони про подання доказів понесених судових витрат в розумінні положень КАС України, оскільки відповідну заяву у даному випадку сторона позивача за повинна була бути подати до суду до ухвалення судом рішення. Таким чином, на момент ухвалення рішення у справі докази понесення стороною позивача витрат на правову допомогу відсутні.

З урахуванням викладеного, правові підстави для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу відсутні, оскільки докази на підтвердження понесених судових витрат по оплаті правничої допомоги до ухвалення у справі рішення не подавались, стороною позивача до ухвалення у справі рішення не було зроблено заяви про намір подання доказів на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів від дня ухвалення рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 65 Конституції України, статтями 38, 210-1, 235, 245, 247, 251, 255, 256, 280 КУпАП, статтею 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статтями 4, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про оборону України», статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтями 2, 9, 77, 90, 99, 241-246, 255, 257, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210- 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , винесену ІНФОРМАЦІЯ_1 за №62 від 17.10.2024 року протиправною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

У задоволені вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня складання постанови до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 15.08.2025 року.

Суддя Н.Д.Буша