Справа № 305/2720/25
Суддя: Ластовичак В. Ю.
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер305/2720/25
Провадження по справі 2-а/305/41/25
РІШЕННЯ

Іменем України

15.08.2025 м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ластовичака В.Ю., за участі секретаря судового засідання Біроваш О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Ємчук Л.В., 01.08.2025 подала до суду в електронній формі адміністративний позов до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, у якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ № 223141 від 27.07.2025, винесену інспектором СРПП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області Поп`юком О.М., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що згідно постанови, яка оскаржується, 08.07.2025 о 01:37 год ОСОБА_1 повідомила про факт втечі під час транспортування із карети швидкої допомоги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не знайшов свого підтвердження. Відповідальність за ст.183 КУпАП настає лише за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Згідно пояснення позивачки, наданими начальнику Рахівського СЕМД Петрусь Є.В. від 08.07.2025 о 00 год 05 хв бригадою 1210 Рахівської СЕМД було отримано виклик №241 в смт. Ясіня вул. Миру (біля заправки). Причина виклику: ДТП. На момент приїзду бригади за вказаною адресою пацієнта не було виявлено на місці. Зателефонувавши на контактний номер, було повідомлено, що пацієнт знаходиться у відділі поліції в смт. Ясіня. По прибуттю до відділу поліції бригада почала огляд пацієнта. Пацієнт знаходився в неадекватному стані, був агресивним. При огляді в пацієнта виявлено травму голови, рвано-різана рана, яка кровоточила. У відділку поліції пацієнту була надана екстрена медична допомога. Оскільки пацієнт потребував негайної госпіталізації до Рахівської РЛ, про це було повідомлено працівникам поліції, які категорично відмовились від супроводу. Виїхавши на госпіталізацію пацієнт почав поводити себе агресивно і вимагав зупинки в туалет. Бригадою було прийнято рішення зупинитись на заправці «Елерон». Вийшовши з машини, пацієнт виражався нецензурною лайкою, погрожував і втік в невідомому напрямку о 01 год 15 хв, про що було повідомлено диспетчера, старшого лікаря і за номером 102. Аналогічні за змістом пояснення за фактом втечі пацієнта надано парамедиком Рахівської СЕМД (бригада 1210) ОСОБА_3 та екстреним медичних техніком Рахівської СЕМД (бригада 1210) ОСОБА_4 . За вказаним фактом неналежного виконання своїх функціональних обов`язків парамедику ОСОБА_1 та екстреному медичному техніку ОСОБА_4 наказом директора КНП «Закарпатський центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Закарпатської обласної ради від 21.07.2025 за №02-а, оголошено догану. Факт притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків за фактом втечі пацієнта під час його транспортування каретою швидкої медичної допомоги додатково підтверджує відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Позивач звернулася на спецлінію 102 та викликала поліцію з приводу того факту, що пацієнт після ДТП, якого везли на госпіталізацію до Рахівської РЛ, втік під час зупинки на автозаправній станції, отже вона, будучи очевидцем цих подій, мала всі підстави для виклику поліції, щоб повідомити про вказаний факт. При цьому оцінка події та участі в ній позивача, надана інспектором СРПП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області сержантом поліції ОСОБА_5 , не свідчить про відсутність підстав у позивача для звернення до поліції. Відповідно до п. 6 Правил виклику бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №583 від 26.03.2021, у випадках агресивної поведінки пацієнта або осіб поруч, зокрема тих, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, гострого психічного розладу і є загрозою для здоров`я або життя членів Бригади, надання екстреної медичної допомоги і транспортування здійснюються у супроводі поліцейських, залучення яких відбувається після надходження повідомлення від працівника ЗОЗ на спецлінію «102» або ж за номером телефонів територіальних підрозділів поліції. Зі змісту оскаржуваної постанови залишається незрозумілим, у чому полягає неправдивість виклику позивачкою працівників поліції та у чому повідомлена нею інформація не відповідає дійсності. Оскаржувана постанова не містить повного опису обставин, в ній не зазначено доказів про завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. При цьому форма вини (умисність характеру дій особи), що характеризує суб`єктивну сторону такого правопорушення, підлягає встановленню та доведенню органом, що розглядає справу. Та обставина, що в оскаржуваній постанові особа, уповноважена на її складання, зазначає, що твердження позивача щодо повідомленої нею події не знайшли свого підтвердження, не може вказувати на те, що здійснюючи виклик працівників поліції, позивач діяла навмисно та мала умисел виклику працівників поліції за відсутності такої необхідності. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП мають бути встановлені докази прямого умислу особи щодо здійснення безпідставного виклику поліції та/або зриву чи ускладнення роботи органів поліції, що не було оцінено відповідачем при розгляді справи.

У зв`язку із викладеним, представник позивача вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 05.08.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку ст. 286 КАС України, призначено до розгляду на 13.08.2025.

У відзиві, поданому представником відповідача Олексієм В.В. в електронній формі 11.08.2025, стверджено, що ГУНП в Закарпатській області не визнає позов ОСОБА_1 в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що 27.07.2025 ОСОБА_1 здійснила повідомлення на спеціальну лінію 102, та повідомила, про факт втечі пацієнта під час транспортування з «Карети швидкої» Мініха І.Й. При прибутті на місце вчинення адміністративного правопорушення в ході опитування безпосередньо заявниці та її напарника та огляду безпосередньо відеозапису з камер спостереження на АЗС даний факт не був підтверджений що підтверджується копією відеофіксації з місця вчинення правопорушення. Постановою серії ГБВ № 223141 від 27.07.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. Отже, інспектором СРПП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області Поп`юком О.М. було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено відповідну постанову, яка складена відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню. Інспектором СРПП Рахівського РВП Поп`юк О.М. при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв розсудливо та пропорційно, оскаржувана постанова винесена з додержанням норм чинного законодавства і з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовано було рішення про накладення штрафу, а тому підстав для її скасування не вбачається і у задоволенні позову слід відмовити.

Представник позивача Ємчук Л.В. 12.08.2025 через підсистему «Електронний суд» подала відповідь на відзив, у якому додатково стверджує, що з долученого відповідачем до відзиву відеозапису №1 «Негрій.mp4», вбачається, що під час перебування на автозаправці пацієнт, вийшовши з автомобіля швидкої допомоги, назад до карети швидкої допомоги не повернувся та зник у невідомому напрямку. Відеозапис №2 «Негрій 2.mp4» також долучений відповідачем до відзиву, відображає хід розгляду інспектором СРПП Рахівського РВП Поп`юком О.М. справи про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП. Відповідно до вказаного відеозапису (05:55 хв - 08:00 хв) інспектор зазначає наступне: «….Факт втечі це коли дьору дав. Трошки неправильно повідомили…Транспортувати з вами громадянина, на жаль, у нас не виходило, оскільки у нас на той час був виклик на лінію 102 про ДТП з потерпілими…. Помилка те, що ви не повідомили на місці, не зачекали буквально 2-3 хв. Тому винесено постанову по даному факту за ст. 183 КУпАП». Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейський констатує, що громадянин не втік, а просто пішов. Тому, на його думку, факт втечі не підтвердився, оскільки громадяни не втікав, а пішов. Однак, втеча - це активна поведінка особи, що здійснюється у будь-який спосіб (біг, ходьба, від`їзд). Та обставина, що пацієнт залишив карету швидкої допомоги та зник у невідомому напрямку, підтверджується відеозаписом, наданим відповідачем. Спосіб, яким пацієнт це зробив (біг або йшов) жодним чином не свідчить, що в діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Позивачка, будучи очевидцем цих подій, вказала правдиву інформацію, а тому у неї не було прямого умислу безпідставного виклику працівників поліції. Відеозапис із АЗС підтверджує небезпідставність звернення позивача на спеціальну лінію 102.

У судове засідання 13.08.2025 позивачка та її представник не з`явились, у відповіді на відзив наявне клопотання про проведення судового розгляду за їх відсутності, представник відповідача не з`явився, був належним чином повідомленим, тому суд розглянув справу у відсутності учасників, перейшов до стадії ухвалення судового рішення, з урахуванням складності справи відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 15:00 год 15.08.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини.

Постановою серії ГБВ № 223141 від 27.07.2025 по справі про адміністративне правопорушення, складеною інспектором Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області Поп`юком О.М., позивачку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

У постанові стверджено, що відповідно до матеріалів ЄО 9073 від 08.07.2025, ОСОБА_1 08.07.2025 о 01:37 год повідомила про факт втечі під час транспортування із карети швидкої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не знайшов свого підтвердження.

Матеріали, які стали підставою для винесення вказаної постанови, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, пояснення, копії матеріалів, зареєстрованих в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» (журналі єдиного обліку) Рахівського РВП за № 9073 вiд 08.07.2025, звукозапис телефонного дзвінка ОСОБА_1 до служби 102 тощо, відповідачем суду не надано, окрім двох відеозаписів, доданих до відзиву.

На відеозаписі під назвою «Негрій.mp4» вочевидь зафіксовано стоянку автомобіля екстреної медичної допомоги на автозаправній станції, під час якої ОСОБА_2 покинув автомобіль та певний час ходив біля нього, при цьому медичні працівники не вживали жодних заходів, після чого зник у невідомому напрямку, що і стало підставою для звернення медичних працівників, а точніше парамедика ОСОБА_1 , до служби 102.

Відеозапис під назвою « ОСОБА_6 2.mp4» відображає процес розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Разом з тим, обставини події висвітлено у копіях пояснень парамедиків ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , екстреного медичного техніка ОСОБА_4 , наданих під час проведення службового розслідування КНП «Закарпатський центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Закарпатської обласної ради, за результатами якого 21.07.2025 оголошено догани ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

До встановлених обставин справи суд застосував такі норми права.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.ч. 1-2 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення насамперед необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як визначено ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 72 КАС України).

Частиною 3 статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням обставин справи та застосованих норм права суд дійшов таких висновків.

Позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, якою передбачено відповідальність, зокрема, за завідомо неправдивий виклик поліції.

Відповідальність за вказаною статтею настає у разі, коли було здійснено виклик поліції, який є завідомо неправдивим, тобто особа, здійснюючи виклик та повідомляючи певну інформацію поліцейському, усвідомлює, що така інформація є неправдивою та не відповідає дійсності.

ОСОБА_1 повідомила телефоном службу 102 про те, що у ході транспортування до медичного закладу ОСОБА_2 пацієнт під час зупинки на заправці втік з карети екстреної медичної допомоги.

У даному випадку, відсутні докази як того, що позивачкою було повідомлено поліції неправдиві відомості, так і того, що такі відомості навіть у випадку їх невідповідності обставинам справи, були завідомо неправдивими.

Факт залишення ОСОБА_2 автомобіля екстреної медичної допомоги та його подальша втеча підтверджені матеріалами справи, спосіб цього (пішки, бігом, на автомобілі тощо) у даному випадку значення не має, як і те, що з матеріалів, у тому числі з відеозапису, вбачається, що пацієнту було дозволено покинути автомобіль, згідно з поясненнями - для відвідування вбиральні.

Можливе порушення при цьому медичними працівниками вимог відомчого законодавства, що стверджується притягненням їх до дисциплінарної відповідальності, саме по собі не свідчить про те, що виклик поліції був завідомо неправдивим та про наявність у діях особи, яка зателефонувала та повідомила (поінформувала) про втечу пацієнта, фактично не здійснюючи при цьому виклик поліції, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

При цьому, суд бере до уваги, що з рапорта № 9073 вбачається, що виїзд працівниками поліції за повідомленням ОСОБА_1 не здійснювався, а інформацію про подію взято до відома.

З постанови від 27.07.2025 залишається незрозумілим, що саме не знайшло свого підтвердження - сам факт втечі, факт втечі саме з карети швидкої допомоги, факт втечі саме під час транспортування, факт втечі саме ОСОБА_2 чи щось інше.

Таким чином, доказів здійснення позивачкою завідомо неправдивого виклику поліції відповідачем суду не надано, представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Отже, оскільки відповідачем не доведено правомірності притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому слід скасувати рішення (постанову) і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням положень ст. 139 КАС України, на користь позивачки з ГУНП в Закарпатській області необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору в сумі 484,48 грн.

Керуючись статтями 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ГБВ № 223141 від 27.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, буд. 13, код в .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Віктор ЛАСТОВИЧАК