Справа № 160/5180/25
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення касаційної скарги без руху

14 серпня 2025 року

м. Київ

справа №160/5180/25

адміністративне провадження №К/990/31771/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року (суддя Калугіна Н.Є.) та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року (колегія у складі суддів Білак С.В., Юрко І.В., Чабаненко С.В.)

у справі № 160/5180/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФ України в Дніпропетровській області, відповідач) та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФ України у Вінницькій області, відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними дії ГУ ПФ України у Дніпропетровській області за період з 2008 - 2015 роки щодо відмови у призначенні, переведенні і перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

- визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ПФ України у Дніпропетровській області від 23.09.2008 № 3022/06 та рішення від 12.08.2024 № 111834/01-16 щодо відмови у призначенні, переведенні і перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 );

- визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ПФ України у Вінницькій області від 08.10.2024 № 90 щодо відмови у призначенні, переведенні і перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;

- зобов?язати ГУ ПФ України у Дніпропетровській області призначити (перевести) і перерахувати пенсію за вислугу років за документами пенсійної справи ОСОБА_1 за період з 2008 року по 2015 рік і компенсувати втрати частини доходів без обмеження будь яким строком;

- зобов?язати ГУ ПФ України в Дніпропетровській області призначити (перевести) і перерахувати пенсію за вислугу років ОСОБА_1 за документами пенсійної справи з дня звернення з заявою - 12.08.2024 - згідно документів у пенсійній справі, страхового стажу, довідок заробітної плати;

- зобов?язати ГУ ПФ України в Дніпропетровській області призначити (перевести) ОСОБА_1 пенсію за вислугою років в розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої був сплачений єдиний внесок на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, зі збільшенням пенсії на 2% після 10 років вислуги років, але не більше 90% від суми місячного заробітку.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування рішень ГУ ПФ України в Дніпропетровській області від 23.08.2008 № 3022/06 та від 12.08.2024 № 111834/01-16, визнання протиправними дії щодо відмову проведенні перерахунку пенсії у період з 2008 по 2015 роки, відмовлено у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення та повернуто ОСОБА_1 позовну заяву в зазначеній частині позовних вимог.

Не погодившись із цим судовим рішенням, позивач оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.04.2025 апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю такої вимогам ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) через недодання до скарги документа про сплату судового збору, з наданням скаржнику десятиденного строку з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Згодом у зв`язку з неусуненням зазначених недоліків Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30.06.2025 апеляційну скаргу повернув скаржнику.

25.07.2025 від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, в якій позивач просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 і 2 ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга подається у письмовій формі.

У касаційній скарзі зазначаються, в тому числі судові рішення, що оскаржуються; підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

При цьому у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У прохальній частині своє касаційної скарги ОСОБА_1 просить Верховний Суд скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 про повернення позовної заяви в частині позовних вимог, яка не була переглянута в апеляційному порядку, та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025 про повернення апеляційної скарги.

У контексті з наведеним Суд звертає увагу скаржника на те, що у силу припису ч. 2 і 3 ст. 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Враховуючи вищенаведене звернення із касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 до його перегляду по суті судом апеляційної інстанції є передчасним, а тому наразі така ухвала суду першої інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Щодо дотримання скаржником вимог ст. 330 КАС України в частині наведення підстав касаційного оскарження.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно ж до п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Цим же пунктом встановлено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене, зокрема, у частині другій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі наводиться обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже зміст вказаних норм свідчить про те, що касаційна скарга повинна містити вказівки на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування, які, на думку скаржника, допущені судом (судами) при прийнятті рішення (рішень), а також аргументи в обґрунтування такої його позиції.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що скаржник, вказуючи на

неправомірність повернення його позовної заяви в частині позовних вимог, у той же час не визначив чітко норми процесуального права, що їх порушив суд апеляційної інстанції при ухваленні оспорюваної ухвали від 30.06.2025; не навів умотивованого обґрунтування, в чому саме полягало порушення судом тих чи інших процесуальних норм, із вказівкою на конкретні докази, що їх мав дослідити та оцінити суд при вирішенні питань щодо наявності підстав для відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Отже, касаційна скарга не містить умотивованих обгрунтувань щодо підстав для касаційного оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025.

Стосовно сплати судового збору за подання касаційної скарги у встановлених законом порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Частинами 1 та 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України від 19.11.2024 № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено, що з 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3 028 гривень.

Відповідно до пп. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI (у редакції, чинній на час подання позовної заяви) за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, судовий збір який підлягає сплаті за подання цієї касаційної скарги, становить 3 028 грн.

Проте ОСОБА_1 до матеріалів касаційної скарги не долучила докази сплати судового збору за подання цієї скарги, натомість позивач, посилаючись на норми п. 7 ч. 5 ст. Закону № 3674-VI, ст. 21, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», просить звільнити його від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги як особу, яка звернулася до суду за соціальним захистом.

Вирішуючи зазначене клопотання, Суд виходить з такого.

Частиною другою ст. 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Пунктом 22 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Судом встановлено, що скаржник звернувся до суду з позовом про визнання протиправними рішень та дій органів Пенсійного фонду України з питань призначення, переведення та перерахунку пенсії.

З огляду на це, дія Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджується на спірні відносини, що виключає можливість звільнення позивача від сплати судового збору з цих підстав.

Стосовно покликання позивача на п. 7 ст. 5 Закону № 3674-VI (відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб), то останнє не аргументоване та не підкріплене жодними доказами, а тому відповідно є безпідставним.

Таким чином, Суд не вбачає підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 клопотання.

Одночасно Суд звертає увагу скаржника на ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI, за змістом якої суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Разом з тим, позивач не заявив нормативно та документально обгрунтованого клопотання про звільнення його від сплати судового збору на тій чи іншій умові, визначеній у ст. 8 Закону № 3674-VI.

Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням скаржнику десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали про залишення касаційної скарги без руху для подання уточненої редакції касаційної скарги із наведеним у ній обгрунтуванням підстав касаційного провадження, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, та переліком оскаржуваних судових рішень, приведеним у відповідність до норм ч. 2 і 3 ст. 328 КАС України, а також надання документа на підтвердження сплати судового збору у розмірі 3 028 грн або нормативно та документально обгрунтованого клопотання про звільнення від сплати судового збору з інших підстав.

Реквізити для сплати судового збору:

отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

рахунок отримувача: UA0026007;

;

код класифікації доходів бюджету: 22030102;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

найменування податку, збору, платежу: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 330, 332 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі № 160/5180/25 залишити без руху.

3. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

4. Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з дією воєнного стану в Україні.

5. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб

Суддя С.Г. Стеценко