Справа № 140/6553/25
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року ЛуцькСправа № 140/6553/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 104308,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом. Такий обов`язок відповідач не виконує та за ним обліковується податковий борг у загальному розмірі 104308,97 грн, в тому числі з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (далі ПДФО) в сумі 8404,44 грн, з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (далі військовий збір) в сумі 700,37 грн, з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 19246,78 грн та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 75957,28 грн. З метою погашення податкового боргу була сформована та надіслана відповідачу податкова вимога від 26 лютого 2021 року №3709-13, проте вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач, отримавши ухвалу про відкриття провадження 20 червня 2025 року (а.с.51), відзив на позов не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 з 24 грудня 2016 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Волинській області, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.32,46).

За відповідачем ФОП ОСОБА_1 станом на 03 червня 2025 року обліковується податковий борг у загальному розмірі 104308,97 грн, в тому числі з ПДФО в сумі 8404,44 грн, з військового збору в сумі 700,37 грн, з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 19246,78 грн, та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 75957,38 грн, про що зазначено в довідці про наявність заборгованості по платежах до бюджету (а.с. 3-4), в розрахунку податкового боргу (а.с. 5), та підтверджується зворотнім боком облікової картки платника за вказаним платежем (а.с. 34-41).

Податковий борг з ПДФО в сумі 8404,44 грн виник у зв`язку з несплатою самостійно задекларованих платником грошових зобов`язань за деклараціями від 07 лютого 2022 року № в сумі 4808,15 грн, від 29 січня 2024 року № в сумі 382,41 грн, від 29 квітня 2025 року № в сумі 3213,88 грн (а.с.10-17).

Податковий борг з військового збору виник внаслідок несплати самостійного нарахування податкових зобов`язань, згідно з поданими податковими деклараціями від 07 лютого 2022 року №942953270 в сумі 400,68 грн, від 29 січня 2024 року № в сумі 37,87 грн, від 29 квітня 2025 року № в сумі 267,82 грн.

Податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 19246,78 грн (з урахуванням наявної переплати в сумі 5003,23 грн) виник у зв`язку з несплатою самостійно задекларованих платником грошових зобов`язань за декларацією від 21 січня 2021 року № в сумі 24250,01 грн (а.с.9).

Податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 75957,38 грн (з урахуванням часткової сплати в сумі 7000,00 грн та наявної переплати в сумі 255,62 грн) виник внаслідок самостійного нарахування податкових зобов`язань згідно з поданими деклараціями від 20 вересня 2021 року № в сумі 32769,00 грн; від 20 жовтня 2021 року № в сумі 19390,00 грн; від 17 листопада 2021 року № в сумі 24353,00 грн, від17 грудня 2021 року № в сумі 1292,00 грн, від 11 травня 2023 року №918398539 в сумі 415,00, від 19 червня 2023 року № в сумі 378,00 грн, від 20 липня 2023 року № в сумі330,00 грн, від 18 серпня 2023 року № в сумі 557,00 грн, від 20 листопада 2023 року № в сумі 477,00 грн, від 15 травня 2024 року № в сумі 221,00 грн, від 17 вересня 2024 року № в сумі 253,00 грн, від 16 січня 2025 року № в сумі 603,00 грн від 15 травня 2025 року № в сумі 1825,00 грн (а.с.18-31). Крім того, донараховано штрафну санкцію, згідно з податковим повідомленням-рішенням від 15 лютого 2024 року №2987/03-20-24-06 в сумі 350,00 грн (а.с.7-8).

Позивач відповідно до статті 59 ПК України надіслав відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу за формою «Ф» від 26 лютого 2021 року №3709-13, яка була вручена платнику 10 березня 2021 року (а.с. 6, 54).

За приписами пункту 59.1 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, а згідно із пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно із пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 104308,97 грн, щодо наявності та розміру якого відповідач не подав до суду відзиву та не надав доказів його сплати, вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги підлягають до задоволення у спосіб прийняття рішення про стягнення з відповідача податкового боргу у вказаному вище розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, майдан Київський, будинок 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг у сумі 104308,97 грн (сто чотири тисячі триста вісім грн 97 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк