Справа № 170/485/25
Суддя: Жевнєрова Н. В.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 170/485/25
Провадження № 2-а/170/8/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року сел. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі

головуючого судді Жевнєрової Н.В.,

за участю секретаря Остапчук Н.В.,

представника позивача Климович Т.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шацьк адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

22 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з указаним позовом. Позов обґрунтовано тим, що постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 №1171 від 01 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень (сімнадцять тисяч гривень). У цій постанові зазначено, що, будучи належним чином оповіщеним, військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув за викликом на 09:00 02 лютого 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив вимоги абзац 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 для визначення їх призначення на особливий період) та абзац 7 ч. 1 ст. 22 цього Закону (у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк), тобто він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову протиправною і обґрунтовує це такими обставинами. Позивач не отримував повідомлення про розгляд справи, відповідач розглянув справу про вказане адміністративне правопорушення за його відсутності. В самій постанові не вказано номер поштового відправлення, яким позивачу було надіслано повістку, невідомо чи повістку взагалі було надіслано. У постанові вказано, що відмітка оператора поштового зв`язку на конверті про причину повернення поштового відправлення здійснена 06 лютого 2025 року, пізніше від дати, коли позивач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, 02 лютого 2025 року. Крім того, позивач постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 від 16 грудня 2016 року позивач має статус особи з інвалідністю другої групи довічно. Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 №5160 від 11 квітня 2025 року ОСОБА_1 надана відстрочка до 11 квітня 2026 року. Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, такою, що не відповідає вимогам для рішень суб`єктів владних повноважень, зокрема щодо критеріїв безсторонності та забезпечення права особи на участь у процесі прийняття рішень. Тому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 №1171 від 01 травня 2025 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Климович Т.Д. позов підтримала в повному обсязі, просила вимоги позивача задовольнити.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 подав суду відзив на позовну заяву, у якому вказує, що позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає з огляду на такі обставини.

У відзиві, зокрема, вказано, що 17 січня 2025 року під час дії особливого періоду було надіслано повістку поштовим зв`язком військовозобов`язаному ОСОБА_1 на підставі підпункту 2 пункту 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024, та на виконання Указів Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» №255/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №50/2024 від 05.02.2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», № 469/2024 від 23.07.2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» прибути на 09:00 02 лютого 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних в особливий період. Однак у зв`язку з неможливістю вручення повістки, оскільки адресат був відсутній за вказаною адресою (наявна відмітка у поштовому повідомленні), повістка була повернута. Днем отримання (такого поштового відправлення) повістки військовозобов`язаним ОСОБА_1 є відмітка проставлена у поштовому повідомлені, що підтверджується інформацією від поштового оператора. Згідно з Єдиним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Оберіг) станом на 17.01.2025 громадянин ОСОБА_1 після оновлення даних зазначив своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на яку було надіслано повістку. Отже, відповідно до вимог абзацу другого підпункту 2 пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, він вважається таким, що оповіщений належним чином. Таким чином, будучи належно оповіщеним військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув у визначений час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даним фактом не прибуття він порушив вимоги абз. 7 ч. 3 ст. 22 цього Закону (у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк), тобто він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП. Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом. 09 квітня 2025 року було складено протокол №1171 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1 . Позивач копію протоколу отримав, про що він особисто поставив підпис у протоколі, йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, також йому було повідомлено, що розгляд справи про вчинене ним адміністративне правопорушення відбудеться в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 о 14:30 01 травня 2025 року. Розгляд вказаної адміністративної справи відбувся 01.05.2025, однак без участі позивача. ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 у згаданий день щодо позивача було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Копію вказаної постанови позивачу 01.05.2025 було скеровано на його адресу, що підтверджується відповідним повідомленням. Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним, порушив норми закону по мобілізації, та щоб уникнути відповідальності, ставить суд в оману, стверджуючи, що до ІНФОРМАЦІЯ_3 його не викликали. Разом з цим, відповідач повідомляє, що повістка, яка надіслана позивачу, відповідає формі електронної повістки, встановленій у додатку №1 до Порядку, містить всі необхідні реквізити, зазначені у ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення та рекомендованим повідомленням про вручення цього поштового відправлення, копією його конверта, підтверджується відправка позивачу повістки на адресу, яку він вказав, уточнивши свої дані та зазначив у позовній заяві. Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , вказавши адресу місця проживання під час уточнення облікових даних, повинен отримувати направлені йому на цю поштову адресу повідомлення. Відмова від отримання чи не вжиття заходів для отримання надісланих на цю адресу повідомлень, у тому числі повісток, не може вважатися добросовісною поведінкою. Таким чином, можна зробити висновок про належне оповіщення позивача, у спосіб встановлений абзацом 2 підпункту 2 пункту 41 Порядку, про необхідність його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних 02.02.2025 на 09:00. Представник відповідача вважає, що в діях позивача ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_6 , правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

До відзиву додано копію поштового відправлення ОСОБА_1 з номером трекінгу Укрпошта №822, з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про причини повернення; копію повістки №2105073 на ім`я позивача; протокол №1171 щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 09 квітня 2025 року; письмові пояснення ОСОБА_1 , постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1171 від 01 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; рапорт оператора відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов потрібно задовольнити повністю на таких підставах.

Суд установив, що постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1171 від 01 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення позивача ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень (сімнадцять тисяч гривень). У цій постанові зазначено, що, будучи належно оповіщеним, військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув за викликом на 09:00 02 лютого 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив вимоги абзаців 1, 7 ч. 1 ст. 22 ЗУ Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У наданому суду протоколі №1170 від 09 квітня 2025 року, складеному офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 щодо позивача ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема, вказано, що 17 січня 2025 року під час дії особливого періоду військовозобов`язаному ОСОБА_1 поштовим зв`язком було надіслано повістку прибути на 09:00 02 лютого 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних, проходження медогляду і подальшого можливого призову на військову службу по мобілізації в особливий період. Днем отримання такого поштового відправлення - повістки військовозобов`язаним є 06.02.2025, що підтверджується інформацією від поштового оператора (день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних). Крім того, ОСОБА_1 під підпис було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за вказаним протоколом відбудеться о 14:30 01 травня 2025 року у ІНФОРМАЦІЯ_7 (адресу вказано), тому суд вважає, що ОСОБА_1 було належно повідомлено про день, місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатом якого винесено оскаржувану ним постанову.

З доданої відповідачем до відзиву копії поштового відправлення за трекінгом Укрпошта №822 на ім`я ОСОБА_1 встановлено, що це відправлення прийнято оператором поштового зв`язку 17.01.2025, направлено на адресу АДРЕСА_1 , яку позивач вказав під час уточнення своїх облікових даних, повернено відправнику з довідкою про причини поверення, у якій вказано, що відправлення повертається за закінченням терміну зберігання. Днем проставлення вказаної відмітки у поштовому повідомленні є 06.02.2025.

З огляду на викладені обставини, суд вважає необгрунтованими твердження відповідача, що ОСОБА_1 було належно вручено повістку про необхідність прибути на 09:00 02 лютого 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних, проходження медогляду і подальшого можливого призову на військову службу по мобілізації в особливий період, оскільки у поштовому відправленні 06.02.2025 проставлено відмітку про невручення відправлення за закінченням терміну зберігання, а не відмітку про відмову отримати поштове відправлення чи відмітку про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних, як вказано в оскаржуваній постанові №1171 від 01 травня 2025 року та протоколі №1171 від 09 квітня 2025 року.

Вказане твердження позбавлене логічного змісту, адже особа, яку повідомлено 06 лютого 2025 року, не може прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 02 лютого 2025 року. Тому таке твердження є абсурдним.

У своїх письмових поясненнях на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09 квітян 2025 року, які долучені представником відповідача до відзиву, ОСОБА_1 власноруч вказав, що він є особою з інвалідністю другої групи, за станом здоров`я завжди перебуває вдома, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Жодних повідомлень про необхідність забрати поштове відправлення він не отримував. Він не мав наміру переховуватися від працівників РТКЦ, оскільки користується правом на відстрочку.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введенню воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який у подальшому неодноразово продовжено. З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних сил України та інших військових формувань, Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022, який було затверджено законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-ІХ, було оголошено загальну мобілізацію, строк проведення якої у подальшому неодноразово продовжено. Період з моменту оголошення рішення про мобілізацію чи з моменту введення воєнного стану в Україні визначається як особливий період (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Згідно зі статтями 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

На підставі ч. 1 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, винні у порушені порядку військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена ст. 210-1 КУпАП.

Вчинення таких дій в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань (ч. 3 ст. 210-1 КУпАП).

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (зокрема за ст. 210-1 КУпАП) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

За змістом вказана правова норма є бланкетною. Тому в оспорюваній постанові вказано, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 в особливий період порушив вимоги абзацу 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» про те, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 для визначення їх призначення на особливий період, та вимоги абзацу 7 ч. 1 ст. 22 цього Закону про те, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

При цьому адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП). Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

На підставі оцінки доказів у їх сукупності, суд установив, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 всупереч вказаним вимогам закону розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутності належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів наявності у діянні ОСОБА_1 , щодо якого складено протокол, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У зв`язку з цим оскаржувану постанову щодо ОСОБА_1 не можна вважати законною і обґрунтованою.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП, ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності потрібно визнати протиправною і скасувати, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Відповідно до вимог статей 132, 139, 143 КАС України потрібно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн..

Керуючись статтями 241-246, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Визнати протиправною і скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 №1171 від 01 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (протокол №1171 від 09 квітня 2025 року), і закрити вказану справу про адміністративне правопорушення на підставі пункту 10 частини 1 статті 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Н.В. Жевнєрова Згідно з оригіналом

Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В. Жевнєрова