Справа № 320/40797/25
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

14 серпня 2025 року м. Київ № 320/40797/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши позовну заяву Головного управління ДПС у Київській області до ОСОБА_1 , ТОВ "АГРОКОМПАНІЯ АДАМ" про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної податкової служби у Київській області з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ "АГРОКОМПАНІЯ АДАМ", про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника ТОВ" АГРОКОМПАНІЯ АДАМ" () - ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) за межі України, до погашення податкового боргу, загальним розміром 12 107 950,08 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2025р. 14 год 56 хв, справу № 320/40797/25 за наведеним позовом розподілено судді Маричу Є.В.

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам процесуального закону, керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалою позов залишив без руху з наданням позивачеві строку для усунення її недоліків до 12:00 год. 14.08.2025р., протягом якого позивачу необхідно було надати опис вкладення до листа, яким ТОВ "АГРОКОМПАНІЯ АДАМ" було направлено податкову вимогу № 0-1036 від 05.09.2024р., а також заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати причини поважності пропуску строку звернення до суду та надати належні докази.

14.08.2025р. о 10:40 год. канцелярією суду зареєстровано заяву про усунення недоліків позовної заяви, подану через підсистему "Електронний Суд", із письмовими поясненнями щодо виконання вимог ухвали суду від 13.08.2025р.

У заяві позивач стверджує, що дотримався строку звнернення до суду із даним позовом, визначеного ст. 289-2 КАС України (після спливу 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу).

Надаючи правову оцінку та досліджуючи поважність зазначених позивачем причин пропуску строку на звернення до суду, суд дійшов наступних висновків.

Так, в ухвалі від 14.08.2025р. про залишення позову без руху судом було зазначено таке.

Згідно з частиною 4 статті 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом (пункт 5 частини 1 статі 19 КАС України).

Відповідно до підпункту 20.1.35-2 пункту 20.1. статті 20 ПК України, в редакції Закону №1914-IX від 30.11.2021, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.

Крім того, відповідно до абзацу першого пункту 87.13 статті 87 ПК України у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

З огляду на наведені вище норми, контролюючому органу надано право звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України.

В свою чергу особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів встановлені статтею 283 КАС України.

Так, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо, зокрема, встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі України (пункт 7 частини першої статті 283 КАС України в редакції Закону № 1914-IX від 30.11.2021).

Відповідно до частини 2 статті 283 КАС України заява податкового органу подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

Разом з тим, статтею 289-2 "Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України" передбачено, що у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України (частина 1 статті 289-2 КАС України).

Таким чином умовами для застосування забезпечувального заходу у виді тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України є:

- наявність у юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень;

- не сплата такого боргу протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги.

Вищевказані норми чинного законодавства в сукупності дають підстави вважати, що приписами п. 87.13 ст. 87 Податкового кодексу України визначено обставини, з настанням яких у контролюючого органу протягом 24 годин виникає право на звернення до суду із відповідною заявою в порядку статей 283, 289-2 КАС України.

Позивач вказує, що з метою погашення податкового боргу, несплата якого послугувала підставою для звернення до суду із даним позовом, відповідно до вимог ст. 59 Податкового кодексу України відповідачу було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу про сплату податкового боргу форми «Ю» від № 0-1036 від 05.09.2024р.

Позивач стрведжує, що податкова вимога вручена платинку 29.09.2024р.

Водночас, суд звертає увагу на те, що до позовної заяви додане рекомендоване повідомлення, в якому зазначено про повернення конверта із відміткою «за закінченням терміну зберігання». При цьому, в матеріалах заяви відсутні докази того, що саме вказаним відправленням було направлено саме відповідну податкову вимогу.

Докази на спростування наведеного висновку у матеріалах були відсутні станом на момент звернення до суду із даним позовом.

У зв`язку із наведеним, суд дійшов висновку про відсутність можливості перевірити дотримання позивачем вимог, визначених приписами п. 87.13 ст. 87 ПК та ст. 289-2 КАС України, для наявності всіх передбачених податковим законодавством підстав для звернення до суду з позовом про застосування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника, а саме: несплата боргу протягом 240 днів з моменту вручення податкової вимоги.

Зазначені обставини послугували підставою для постановлення судом ухвали про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначено про необхідність позивачу усунути виявлені недоліки у спосіб надання доказів того, що саме наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням ТОВ "АГРОКОМПАНІЯ АДАМ" було направлено податкову вимогу № 0-1036 від 05.09.2024р., а також, у випадку необхідності, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати причини поважності пропуску строку звернення до суду та надати належні докази.

Суд зауважує на тому, що вказаного доказу позивачем до суду не надано у строк встановлений судом.

Разом з тим, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд зазначив, що норми статті 289-2 КАС України не встановлюють інших строків звернення до суду, ніж ті, що передбачені частиною 2 статті 283 КАС України, визначаючи необхідність дотримання 240 календарних днів несплати податкового боргу з дня вручення платнику податків податкової вимоги, як необхідний запобіжний захід, який дозволяє уникнути передчасного звернення до суду податкового органу з позовом про обмеження виїзду керівника платника податків - боржника до спливу строку, коли платник податків має можливість самостійно сплатити податковий борг.

Суд вказав, що позовна заява не містить жодних обґрунтувань щодо дотримання контролюючим органом строку звернення до суду із даним позовом.

При цьому, судом було зазначено, що у відповідності до приписів ч. 1 та абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до положень статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому суд зауважив, що не зважаючи на те, що позивач у позовній заяві не посилається на пункт 7 частини першої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, вказана норма підлягає застосуванню, оскільки у даному випадку податковий орган звернувся до суду із даним позовом щодо встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи у праві виїзду за межі України при здійсненні визначених законом повноважень із посиланням на статтю 289-2 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України, а не в загальному порядку, встановленому КАС України для звернення до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах заява або позовна заява має бути подана виключно з підстав, визначених п. 87.13 ст. 87 Податкового кодексу України, та в разі її подання з дотриманням вимог ст. 283 КАС України - у строк не більше 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Відтак, посилання позивача на вручення Товариству податкової вимоги 29.09.2024р., як на обставину, що підтверджує дотримання строку звернення до суду із даним позовом, судом сприймається критично та не враховується, адже строк у 240 календарних днів після несплати податкового боргу з дня вручення платнику податків податкової вимоги у даному випадку сплив 28.05.2025р. (240-вий день припидає на 27.05.2025р.), при тому, що позивач звернувся до суду із позовом 13.08.2025р.

Водночас, звертаючись з позовом, позивач клопотання про поновлення строку на звернення до суду не надав.

Таким чином, беручи до уваги те, що податковим органом пропущено строк звернення до суду протягом 24 годин з дня виникнення підстав, що надають йому право звернутися до адміністративного суду з заявленими вимогами, позивачу необхідно було надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати причини поважності (у разі їх наявності) пропуску строку звернення до суду та надати належні докази.

У заяві від 14.08.2025р., яка подана на виконання вимог ухвали суду від 13.08.2025р., позивач з висновками суду не погодився та зазначив, що норми ст. 289-2 КАС України не встановлюють строків звернення до суду, а визначають лише необхідність дотримання 240 календарних днів несплати податкового боргу з дня вручення платнику податків податкової вимоги як необхідний запобіжник, який дозволяє уникнути передчасному зверненню до суду контролюючого органу з позовом про обмеження виїзду керівника юридичної особи - боржника, що має податковий борг у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, як одного із заходів забезпечення виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу. Позивач вказав, що п.87.13 ст.87 ПК України визначено, що у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Інших пояснень та доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду заява позивача від 14.08.2025р. не містить.

Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з такими доводами позивача з підстав, викладених вище, та дійшов висновку, що зазначені позивачем підстави щодо пропуску строку не є поважними.

Суд зауважує на тому, що звертаючись до суду із позовною заявою в порядку статті 289-2 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України, а не в загальному порядку, встановленому КАС України для звернення до суду, застосуванню підлягають і положення статті 283 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів.

Тому податковий орган мав звернутися до суду із такою заявою мав враховувати приписи частини 2 статті 283 КАС України, відповідно до якої заява податкового органу подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав. Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Суд звертає увагу позивача на те, що дотримання строку звернення до суду не є формальним ставленням суду до учасників справи. Ігнорування або неправильне застосування строків звернення до суду призведе до порушення принципу правової визначеності, як складової верховенства права та, відповідно не забезпечення належного відправлення правосуддя.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява також повертається позивачеві якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною другою статті 123 КАС України передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Також, відповідно до ч.3 ст. 283 КАС України у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів.

Оскільки позивачем не доведено поважність підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду і суд не вбачає підстав для поновлення строку звернення до суду, позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Відтак позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 248, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Головного управління ДПС у Київській області до ОСОБА_1 , ТОВ "АГРОКОМПАНІЯ АДАМ" про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду, - повернути позивачеві.

2. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

4. Апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, визначених статтею 289-2 КАС України, можуть бути подані в десятиденний строк із дня їх проголошення.

5. Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Марич Є.В.