Справа № 160/491/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/491/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровського окружного адміністративного суду

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року (суддя Батрак І.В.) у справі №160/491/25 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії відповідача 1 щодо нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди за період з 01.10.2024 по 31.12.2024, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102,00 грн.;

зобов`язати відповідача 1 здійснити нарахування та виплату належної позивачу суддівської винагороди за період з 01.10.2024 по 31.12.2024 з включенням всіх передбачених законодавством нарахувань, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн;

визнати протиправною бездіяльність відповідача 2 щодо незабезпечення фінансування виплати позивачу суддівської винагороди за період з 01.10.2024 по 31.12.2024, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн;

зобов`язати відповідача 2 здійснити фінансування для виплати належної позивачу суддівської винагороди за період з період з 01.10.2024 по 31.12.2024 з включенням всіх передбачених законодавством нарахувань, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

В обгрунтування заявлених вимог посилалась на те, що на час виникнення спірних правовідносин вона займає посаду судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Зазначала, що протягом спірного періоду вона отримувала суддівську винагороду виходячи з прожиткового мінімуму, який використовувався відповідачем для обчислення базового розміру посадового окладу 2102 грн. В свою чергу, позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки Законом України Про Державний бюджет України на 2024 рік було встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2024 році 3028,00 грн. Позивачка вважала, що посадовий оклад судді визначається лише Законом України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII) і не може визначатися будь-яким іншим законом чи нормативно-правовим актом. З цих підстав просила позов задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року

адміністративний позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачка відповідно до статті 135 Закону № 1402-VIII має право на суддівську винагороду обчислену з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01 січня 2024 року становить 3028,00 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що розмір суддівської винагороди регулюється виключно Законом України «Про судоустрій і статус суддів» і не може визначатися іншим законодавством. У свою чергу, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач вказує на те, що відповідно до ст.130 Конституції України розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій. Стаття 135 Закону про судоустрій відсилає до закону про Державний бюджет. Державний бюджет затверджується виключно Верховною Радою України. З цього, за позицією відповідача, слідує, що Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» чітко та однозначно визначено, що розмір винагороди судді визначається Верховною Радою України шляхом прийняття законів про судоустрій та про Державні бюджети на кожний рік. Відповідач звертає увагу, що з 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді становить 2102 грн., що прямо передбачено Законом про бюджет га 2024 рік. Зазначені норми закону про бюджет є чинними та обов`язковими до виконання. Вважає, що в нього відсутні підстави для виплати позивачці суддівської винагороди, розрахованої із застосуванням іншого показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ніж той який прямо передбачений ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідно до наказу голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 № 420-к ОСОБА_1 зараховано до штату Дніпропетровського окружного адміністративного суду на посаду судді з 15 липня 2024 року, у зв`язку із призначенням Указом Президента України від 04.07.2024 № 446/2024.

За змістом довідки від 25.09.2024 № 330 ОСОБА_1 працює на посаді судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду з 15.07.2024 по теперішній час.

У довідці № 209 від 23.09.2024 зазначається нарахована ОСОБА_1 заробітна плата за липень серпень 2024 року.

Відповідно інформаційної довідки від 23.09.2024 № 210 зазначено що нарахування суддівської винагороди суддям Дніпропетровського окружного адміністративного суду здійснюється відповідно до ст. 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII). Базовий розмір посадового окладу судді становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлений на 01 січня календарного року.

З 01.01.2024 розмір посадового окладу судді розрахований виходячи з прожиткового мінімуму 2102,00 грн., встановленого абз.5 ст.7 Закону України від 09.11.2023 №3460-ІХ Про Державний бюджет України на 2024 рік..

На думку позивачки, відповідачем неправильно розраховано суддівську винагороду за період з 01.10.2024 по 31.12.2024, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з адміністративним позовом.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною першою статті 135 Закону № 1402-VІІІ передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (частина друга статті 135 Закону № 1402-VІІІ).

Базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 2 частини третьої статті 135 Закону № 1402-VІІІ).

Отже, базовий розмір посадового окладу судді залежить від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Закон № 966-XIV дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень.

Згідно зі статтею 1 цього Закону прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Частиною третьою статті 4 Закону № 966-XIV визначено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Так, за змістом абзацу четвертого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб було встановлено у розмірі 3028 гривні.

Водночас згідно з абзацом п`ятим цієї статті прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, було встановлено у розмірі 2102 гривні.

Отже, окремими приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року відповідно встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.

Наведені положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому, відмовляючи в задоволенні заяви позивачки про надання їй оновленої довідки про суддівську винагороду для перерахунку з 01.01.2024 щомісячного довічного грошового утримання, обчисливши розмір суддівської винагороди судді місцевого суду, який працює на відповідній посаді з 01 січня 2024 року виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн., відповідач діяв на законних підставах.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у справі №240/9028/24 (постанова від 24.04.2025), яка, відступаючи від попередніх правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 13 липня 2023 року у справі №280/1233/22, від 21 березня 2024 року у справі № 620/4971/23 та ін., предмет спору в яких стосувався визначення розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року, зазначила, що законами про державний бюджет не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Таким чином, приймаючи до уваги зазначену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав стверджувати про підвищення розміру суддівської винагороди з 01.01.2024, як підстави для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського окружного адміністративного суду задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року по справі №160/491/25 скасувати та ухвалити нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 14.08.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров