Справа № 460/9916/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/9916/24 пров. № А/857/688/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З.М.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Рівненської митниці,

на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року (суддя Борискін С.А., час ухвалення 15:47 год., місце ухвалення м. Рівне, дата складання повного тексту 10.12.2024),

в адміністративній справі №460/9916/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокусмет" до Рівненської митниці,

про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У серпні 2024 року позивач ТОВ "Фокусмет" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Рівненської митниці, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, скасувати рішення Рівненської митниці Держмитслужби України про відмову у видачі сертифіката з перевезення товару №UА204000/24/000046 від 29.07.2024 та зобов`язати Рівненську митницю Держмитслужби України видати Товариству з обмеженою відповідальністю «ФОКУСМЕТ» сертифікат з перевезення товару EUR.1 за заявою від 15 липня 2024 року. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Рівненської митниці про відмову у видачі сертифіката з перевезення товару №UA20400/24/000046 від 29.07.2024. Зобов`язано Рівненську митницю видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Фокусмет" сертифікат з перевезення товару EUR.1 за заявою від 15.07.2024. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 3028,00 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції при винесенні зазначеного рішення було порушено норми статті 242 КАС України щодо повного з`ясування обставин по справі, що мають значення для її вирішення. Зазначене рішення не базується на нормах матеріального права, винесене з порушенням норм процесуального права в частині повноти та необ`єктивності оцінки доказів, доводів та наданих пояснень по суті справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає про те, що здійснення заготівлі металобрухту ТОВ «Альтернатива БУД» у період підписання договору від 06.09.2022 року №311 та підписання видаткової накладної від 19.04.2024 року №МБ-162 є таким, що не відповідає закону та немає правової підстави. Подані у декларації експортера супровідні документи, а саме Акт приймання №7 від 17.05.2024 року, Акт приймання №61 від 17.04.2024 року, Акт приймання №62 від 19.04.2024 року, Акт приймання №63 від 23.04.2024 року, Акт приймання № 96 від 16.05.2024 року є такими, що викликають сумніви у їхній правомірності та дійсності, за умови не підтвердження факту внесення до Переліку у період здійснення зазначених. З огляду на те, що передача металобрухту здійснювалася на той момент, коли ТОВ «Альтернатива БУД» не був включений до Переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють заготівлю металобрухту та/або операції з металобрухтом, то правової підстави для передавання металобрухту - брухту чорних металів немає. Тобто, факт перебування металобрухту у ТОВ «Альтернатива БУД», з моменту виконання договору до моменту видачі видаткової накладної № МБ-162 від 19.04.2024 року підпадає під поняття «зберігання», а отже і під поняття «заготівля металобрухту», який вимагає необхідність внесення до Переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють заготівлю та операції з металобрухтом. Отже, на той момент, ТОВ «Альтернатива БУД» не мав права на здійснення заготівлі. Враховуючи те, що позивач не надав жодних додаткових документів, що підтверджують, факт набуття права власності ТОВ «Альтернатива БУД», неможливо стверджувати про правомірність дій та про відповідність закону наданих позивачем документів. Як наслідок, у Рівненської митниці є достатні підстави для відмови у видачі сертифікату походження товару, що підтверджує правомірність її дій.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що оскаржуване рішення суду прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду повністю відповідають фактичним обставинам справи та зроблені з повним з`ясуванням усіх обставин справи та дотриманням норм чинного законодавства, а тому доводи апеляційної скарги необґрунтовані, а підстави для її задоволення відсутні. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду - без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Фокусмет" 10.05.2024 зареєстроване юридичною особою. Вид діяльності за КВЕД: 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом (основний) (а.с.14).

Відповідно до умов договору про комерційну співпрацю від 15.05.2024, укладеного зі Польською юридичною особою Компанія вторинної сировини Втурсталь Москаль, Ярош, Бжозовська повне товариство, позивач, як постачальник, зобов`язався доставити Покупцю товар на умовах DAP, 37-450 Стальова Воля, вул. Промислова, 19, Польща (а.с.17).

З метою виконання умов вищезазначеного договору ТОВ Фокусмет 15.07.2024 подано до Рівненської митниці заяву для видачі сертифіката з перевезення (походження) товару з України за формою EUR-1.

Відповідно до вказаної заяви, позивачем також, надано наступні документи: договір співпраці №б/н від 15.05.2024; рахунок-фактура №1-01 від 15.07.2024; прибуткова накладна №7 від 17.05.2024; видаткова накладна №32 від 17.05.2024; акт приймання №7 від 17.05.2024; акт походження від 17.05.2024; акт приймання №61 від 17.04.2024; акт походження від 17.04.2024; акт приймання №63 від 23.04.2024; акт походження від 23.04.2024; акт приймання №96 від 16.05.2024; акт походження від 16.05.2024; акт приймання від 19.04.2024; прибуткова накладна №62 від 19.04.2024, акт походження від 19.04.2024; Договір міни №311 від 06.09.2022; видаткова накладна №МБ-162 від 19.04.2024; акт оприбуткування ПАТ "Рівнеазот" №10303-0062 від 19.04.2024; рахунок на оплату №32 від 17.05.2024; договір №17/05-2024 від 17.05.2024; додаткова угода №1 від 17.05.2024; лист Мінстратегпром РБ №13.2.4-14/117/23 від 16.11.2023; лист Мінстратегпром Альт "13.2.4-14/94/24 від 18.06.2024; видаткова накладна №1 від 15.07.2024; лист Мінстратегпром ТОВ "Фокусмет" №13.2.4-14/97/23 від 20.09.2023; витяг з реєстру висновків про транскордоне перевезення відходів №15507/24 від 06.06.2024; Додаток Г - від 15.07.2024; Сертифікат якості від 15.07.2024; висновок Патона №202405-24 від 04.06.2024; довідка ТОВ "Фокусмет" від 01.07.2024; декларація постачальника від 15.07.2024; договір №1-07/24 від 01.07.2024.

За результатами розгляду заяви встановлено, що у Декларації постачальника товарів, що мають преференційний статус походження, від 15.07.2024, складеної експортером ТОВ «Фокусмет», одним із постачальників металобрухту зазначено ТОВ «Альтернатива БУД» () та одним із виробників ПАТ «Рівнеазот» (). Згідно наданих документів встановлено, що ТОВ «Альтернатива БУД» відповідно до договору та видаткової накладної від 19.04.2024 №МБ-162 отримано брухт від ПАТ «Рівнеазот».

З метою отримання документів, які підтверджують можливість здійснення заготівлі та операцій з металобрухтом ТОВ «Альтернатива БУД» у період підписання договору від 06.09.2022 року №311 та виписки видаткової накладної від 19.04.2024 №МБ-162, які за датою складання передують даті внесення ТОВ «Альтернатива БУД» до Переліку, скеровано лист до ТОВ «Фокусмет» від 25.07.2024 №28-01-06/28-01 01/13-28-01/4607 (а.с.57).

У відповідь листом від 27.07.2024 №1-27/7/24 ТОВ «Фокусмет» витребуваних документів не надано (а.с.59).

Рівненською митницею прийнято рішення про відмову у видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 № UA204000/24/000046 від 29.07.2024 з наступних причин: "у декларації постачальника товарів, що мають преференційний статус походження від 15.07.2024 вказано постачальника товару ТОВ "Альтернатива БУД". При цьому у документі поданому до заяви ТОВ "Альтернатива БУД" було внесено до Переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють заготівлю металобрухту та /або операції з металобрухтом з 14.06.2024. На лист Рівненської митниці від 25.07.2024 №28-01-06/28-01-01/13-28-01/4607 не надано документів, які підтверджують можливість здійснення заготівлі та операцій з металобрухтом ТОВ "Альтернатива БУД" у період підписання договору від 06.09.2022 №311 між ТОВ "Альтернатива БУД" та ПАТ "Рівнеазот" та підписання видаткової накладної від 19.04.2024 №МБ-162 ТОВ "Альтернатива БУД", що суперечить вимогам статей 16(3), 16(7) та 27 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження та національного законодавства України та Закону України "Про металобрухт"." (а.с.61).

Не погоджуючись із прийнятим рішення про відмову у видачі сертифіката з перевезення товару, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи (далі МК України, в редакції, чинній нас виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.4 МК України, митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції вірно врахував наступне правове регулювання спірних правовідносин.

Так, пункт 14 статті 544 МК України передбачає, що здійснюючи митну справу, митні органи виконують основні завдання, зокрема, проведення верифікації (встановлення достовірності) сертифікатів про походження товарів з України та видача у випадках, встановлених чинними міжнародними договорами, сертифікатів походження.

Відповідно до ст. 46 МК України, у разі вивезення товарів з митної території України сертифікат про походження товару з України в тих випадках, коли він необхідний і це відображено у національних правилах країни ввезення чи передбачено міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку, видається органом або організацією, уповноваженими на це відповідно до закону.

Органи, які видали сертифікат про походження товару з України, зобов`язані зберігати його копію та інші документи, на підставі яких засвідчено походження цього товару з України, не менше 1095 днів від дня його видачі.

Законом України від 08.11.2017 № 2187-VIІI Про приєднання України до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження передбачено приєднатися до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (далі - Конвенція), яка набирає чинності для України в перший день другого місяця після внесення Україною депозитарію Конвенції документа про приєднання.

Конвенція встановлює положення про походження товарів, що продаються згідно із відповідними угодами, укладеними між Договірними Сторонами (стаття 1 частини І Загальні положення Конвенції).

Поняття походження товарів і методи адміністративного співробітництва, що мають відношення до них, викладені в Доповненнях до цієї Конвенції. У Доповненні І викладено загальні правила для концепції походження товарів та методів адміністративного співробітництва. У Доповненні II викладено конкретні положення, які застосовуються між певними Договірними сторонами та відмінні від положень, зазначених у Доповненні І (ч. 2 ст. 1 Загальні положення Конвенції).

Згідно з п. а ч. 1 ст. 15 розділу V Підтвердження походження Доповнення І Конвенції, товари, що походять з однієї з договірних сторін, і ввозяться в інші договірні сторони, підпадають під дію цієї угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження, зокрема, сертифікат з перевезення товару ЕUR.1, зразок якого наведений у Додатку III а.

Стаття 16 Доповнення І Конвенції визначає зокрема процедуру видачі сертифіката з перевезення товару ЕUR.1 або ЕUR-МЕD.

Сертифікат з перевезення товару ЕUR. 1 або ЕUR-МЕD має бути виданий митними органами Договірної сторони-експортера на письмову заявку експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником (ч. 1 ст. 16 Доповнення І Конвенції).

Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару ЕUR. 1 або ЕUR-МЕD, а також бланк заявки, зразок якої наведений у Додатку III а і b. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і відповідно до норм національного законодавства країни експорту. Якщо ці бланки заповнюються від руки, вони повинні заповнюватися ручкою друкованими літерами. Опис товарів потрібно викласти у виділеній для цього графі, не залишаючи вільних рядків. Якщо графа не заповнена повністю, під останнім рядком опису проставляється горизонтальна лінія, вільне місце перекреслюється (ч. 2 ст. 16 Доповнення І Конвенції).

Експортер, який подає заявку про видачу сертифіката з перевезення товару ЕUR. 1 або ЕUR-МЕD, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів Договірної сторони- експортера, у якій видається сертифікат з перевезення товару ЕUR. 1 або ЕUR-МЕD, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цієї Конвенції (ч. 3 ст. 16 Доповнення І Конвенції).

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Доповнення І Конвенції без обмеження розуміння пункту 5 сертифікат з перевезення товару ЕUR. 1 має бути виданий митними органами договірної сторони-експортера в наступних випадках, зокрема: (а) якщо товари експортуються з однієї з договірних сторін відповідно до статті 3(1) до однієї з інших договірних сторін відповідно до статті 3(1) та (і) відповідні товари можуть вважатися такими, що походять з договірної сторони-експортера, з договірної сторони-імпортера чи однієї з інших договірних сторін відповідно до статті 3(1), з якими застосовується кумуляція, без застосування кумуляції з матеріалами, що походять з однієї з договірних сторін відповідно до статті 3 (2), та виконують інші вимоги цієї конвенції; (b) якщо товари експортуються з однієї з договірних сторін відповідно до статті 3(1) до однієї з договірних сторін відповідно до статті 3(2) чи з однієї з договірних сторін відповідно до статті 3(2) до однієї з договірних сторін відповідно до статті 3(1) та (і) відповідні товари можуть вважатися такими, що походять з договірної сторони-експортера, з договірної сторони-імпортера, без застосування кумуляції з матеріалами, що походять з однієї з інших договірних сторін, та виконують інші вимоги цієї Конвенції..; (с) якщо товари експортуються з однієї з договірних сторін відповідно до статті 3(2) до однієї з договірних сторін відповідно до статті 3(2) та (і) відповідні товари можуть вважатися такими, що походять з договірної сторони-експортера, чи з договірної сторони-імпортера, без застосування кумуляції з матеріалами, що походять з однієї з договірних сторін, та виконують інші вимоги цієї Конвенції.

Порядок заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару ЕUR. 1 або ЕUR-МЕD передбачений наказом Міністерства фінансів України №139 від 02.03.2021р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.03.2021р. за № 355/35977 (далі - Наказ №139).

Відповідно до п. 3 розділу І Наказу № 139, сертифікат з перевезення (походження) товару EUR.1 (далі - сертифікат EUR.1) - оригінал паперового документа, що підтверджує статус преференційного походження товару(ів), форму та бланк якого наведено у додатках до Конвенції та Угод.

Згідно вимог п. 3 розділу III Наказу № 139 для отримання сертифіката EUR.1 або EUR-MED експортер має подати структурному підрозділу митниці, на який покладено функції з видачі сертифіката, такі документи: письмову або електронну заяву, що містить декларацію від експортера (далі - заява), за формою, визначеною Конвенцією та Угодами; електронну копію сертифіката EUR.1 або EUR-MED у разі заповнення його машинописом та (за наявності) заповнений відповідно до вимог Конвенції або Угод бланк сертифіката EUR.1 або EUR-MED; оригінал сертифіката EUR.1 або EUR-MED, не прийнятого з технічних причин митними органами країни імпорту, у разі видачі митницею після експорту (реекспорту) на його заміну сертифіката EUR.1 або EUR-MED відповідно до розділу IV цього Порядку; декларацію постачальника (виробника) товарів, що мають преференційний статус походження (додаток 1), та/або декларацію постачальника (виробника) товарів, що не мають преференційного статусу походження (додаток 2), та/або довгострокову декларацію постачальника (виробника) товарів, що мають преференційний статус походження (додаток 3), та/або довгострокову декларацію постачальника (виробника) товарів, що не мають преференційного статусу походження (додаток 4) (далі - декларація), що підтверджують преференційне походження товарів з України відповідно до правил визначення преференційного походження, встановлених Конвенцією та Угодами, та/або їх електронні (скановані) копії.

Пунктом 6 розділу III Наказу № 139 передбачено, що посадова особа митниці перед видачею сертифіката EUR.1 або EUR-MED перевіряє наявність документів, зазначених у пункті 3 цього розділу, та їх відповідність вимогам Конвенції або Угод, зокрема, наявності відомостей, що містяться в деклараціях, для підтвердження преференційного походження товару(ів) з України, зазначеного(их) у сертифікаті EUR.1 або EUR-MED.

Згідно з п.7 розділу III Наказу №139 Рішення про видачу або відмову у видачі сертифіката EUR.1 або EUR-MED на товари приймається у найкоротший строк, але не більше восьми робочих годин після реєстрації письмової заяви у підрозділі митниці, на який покладено функції з видачі сертифіката EUR.1 або EUR-MED.

У разі подання письмової заяви експортером, яким при попередніх поставках заявлялись для отримання сертифіката EUR.1 або EUR-MED недостовірні документи (відомості) про преференційне походження товару з України, та/або експортером, який не є виробником товару, на який законодавством встановлено митно-тарифні заходи регулювання зовнішньоекономічної діяльності або кількісні обмеження (квоти), або інші заходи економічного або торговельного характеру, рішення про видачу або відмову у видачі сертифіката EUR.1 або EUR-MED приймається у найкоротший строк, але не більше десяти робочих днів після реєстрації письмової заяви у підрозділі митниці, на який покладено функції з видачі сертифіката EUR.1 або EUR-MED.

Експортер, який не є виробником товару, має право протягом трьох робочих днів після реєстрації письмової заяви про видачу сертифіката EUR.1 або EUR-MED у підрозділі митниці подати додаткові документи (відомості) виробника товару, що підтверджують преференційне походження товару(ів) з України, на підставі яких складено декларацію(ї).

Пунктом 3 Розділу IV Наказу №139 передбачено, що посадова особа митниці перевіряє, чи всі дані, зазначені в сертифікаті EUR.1 або EUR-MED та заяві експортера про видачу сертифіката, відповідають даним митниці щодо експорту (реекспорту) відповідної партії товару(ів). Посадова особа митниці видає сертифікат EUR.1 або EUR-MED чи приймає рішення про відмову у видачі сертифіката EUR.1 або EUR-MED у строк, встановлений пунктом 7 розділу III цього Порядку.

У розглядуваній справі суд встановив, що ТОВ Фокусмет звернулося до Рівненської митниці із заявою про видачу сертифікату перевезення товару з України за формою EUR.1 з метою експорту відповідної партії товару від 15.07.2024.

Рішенням №UA204000/24/000046 від 29.07.2024 Рівненська митниця відмовила ТОВ Фокусмет у видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 з підстав того, що у декларації постачальника товарів, що мають преференційний статус походження від 15.07.2024 вказано постачальника товару ТОВ "Альтернатива БУД". При цьому у документі поданому до заяви ТОВ "Альтернатива БУД" було внесено до Переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють заготівлю металобрухту та /або операції з металобрухтом з 14.06.2024. На лист Рівненської митниці від 25.07.2024 №28-01-06/28-01-01/13-28-01/4607 не надано документів, які підтверджують можливість здійснення заготівлі та операцій з металобрухтом ТОВ "Альтернатива БУД" у період підписання договору від 06.09.2022 №311 між ТОВ "Альтернатива БУД" та ПАТ "Рівнеазот" та підписання видаткової накладної від 19.04.2024 №МБ-162 ТОВ "Альтернатива БУД", що суперечить вимогам статей 16(3), 16(7) та 27 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження та національного законодавства України та Закону України "Про металобрухт".

Суд зауважує, що у декларації постачальника товарів, що мають преференційний статус походження від 15.07.2024, складеної експортером ТОВ "Фокусмет" одним із постачальників металобрухту зазначено ТОВ "Альтернатива БУД" та одним із виробників - ПАТ "Рівнеазот".

Згідно наданих документів встановлено, що ТОВ "Альтернатива БУД" відповідно до договору та видаткової накладної від 19.04.2024 №МБ-162 отримано брухт від ПАТ "Рівнеазот".

Відповідно акту приймання передачі металобрухту №62 від 19.04.2024 ТОВ "Альтернатива БУД" передало на користь ТОВ "Рівнебрухт" брухт чорних металів загальною кількістю 7546 кг, із зазначенням у вказаному документі джерела походження.

В подальшому, ТОВ "Рівнебрухт" актом приймання металобрухту №7 від 17.05.2024 передало на користь ТОВ "Фокусмет" брухт чорних металів загальною кількістю 21500 кг. До вказаної кількості увійшов також брухт чорних металів, отриманий ТОВ "Рівнебрухт" від ТОВ "Альтернатива БУД".

Відповідно до вищезазначеного акту ТОВ "Рівнебрухт" зазначено джерело походження товару, а саме "металобрухт утворився в ході господарської діяльності на території України".

Відповідності до ст. 5 Закону України "Про металобрухт" передбачено, що необхідним та достатнім документом для покупця металобрухту щодо підтвердження джерел походження металобрухту від продавця (постачальника) є акт приймання, що містить дані про джерело походження металобрухту.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що відповідальність за достовірність даних про джерело походження металобрухту, зазначених у акті приймання, покладається виключно на продавця (постачальника) металобрухту та не може бути покладена на покупця.

Стосовно посилання скаржника щодо відсутності документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, які відповідно до статті 4 Закону України Про металобрухт є обов`язковими, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст.4 Закону України Про металобрухт, приймання металобрухту від суб`єктів господарювання оформлюється актом приймання, в якому зазначаються найменування та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) та місцезнаходження з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Порядок приймання, зберігання і методи випробувань металобрухту чорних та кольорових металів встановлюються відповідно до вимог законодавства. Оформлення документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, та актів приймання металобрухту є обов`язковим. Ці документи повинні знаходитися у власника металобрухту та зберігатися протягом одного року.

На підтвердження набуття позивачем права власності на брухт та відходи чорних металів, відповідно до приписів ст.4 Закону України Про металобрухт, відповідачу було надано: акт приймання №7 від 17.05.2024; акт походження від 17.05.2024; акт приймання №61 від 17.04.2024; акт походження від 17.04.2024; акт приймання №63 від 23.04.2024; акт походження від 23.04.2024; акт приймання №96 від 16.05.2024; акт походження від 16.05.2024; акт приймання від 19.04.2024; прибуткова накладна №62 від 19.04.2024, акт походження від 19.04.2024; Договір міни №311 від 06.09.2022; видаткова накладна №МБ-162 від 19.04.2024; акт оприбуткування ПАТ "Рівнеазот" №10303-0062 від 19.04.2024.

Отже, позивачем були виконанні вимоги ст.4 Закону України Про металобрухт, про що свідчить перелік супровідних документів, зазначений у заяві від 15.07.2024.

При цьому слід вказати, що у спірному рішенні не зазначено, що підставою його прийняття являється не надання документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт.

Таким чином суд приходить до неспростованого доводами апеляційної скарги висновку про повноту та належність наданих стороною позивача документів до Рівненської митниці в підтвердження походження брухту та відходів, у тому числі акт приймання-передачі від суб`єкта господарської діяльності, тощо.

На підставі наведених вище норм законодавства та встановлених фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року в адміністративній справі №460/9916/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокусмет" до Рівненської митниці про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
З. М. Матковська
Повний текст постанови суду складено 14.08.2025 року