Справа № 160/24766/24
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 серпня 2025 року Справа №160/24766/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді:

головуючого судді Рябчук О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/24766/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

30.07.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/24766/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить суд:

- встановити судовий контроль над Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області () щодо виконання рішення від 08.11.2024 року Дніпропетровського окружним адміністративним судом по справі № 160/24766/24;

- надати строк 30 (тридцять) днів на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 року по справі № 160/24766/24;

- у разі невиконання рішення Дніпропетровській окружного адміністративного суду від 08.11.2024 року по справі № 160/24766/24, у встановлений судовим контролем строк накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області () штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 зазначає, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 року по справі № 160/24766/24 проведено перерахунок його грошового забезпечення відповідно до Постанови КМУ № 704. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не виконується рішення суду, навіть при вжитті заходів з примусового рішення суду. ОСОБА_1 , вважаючи, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 року по справі № 160/24766/24 не була виконано в повному обсязі звернулась до суду з заявою про встановлення судового контролю за її виконанням.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.07.2025р., заяву у справі № 160/24766/24 передано до розгляду судді Рябчук О.С.

Згідно довідки від 14.07.2025 року № 320 відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду суддя Рябчук О.С. з 14.07.2025 по 08.08.2025 року перебувала у щорічній відпустці.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) з 18.08.2025 року.

Копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 року надіслано сторонам.

18.08.2025 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області надано пояснення щодо заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Міністерство фінансів України, в особі Голови комісії з реорганізації ДФС України Володимира Якубівського, листом від 08.02.2023 №16040-02-10/3620 повідомило, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» не передбачено видатків у 2023 році на утримання ДФС та її територіальних органів. Вносити зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», в частині виділення коштів на ДФС та її територіальні органи є нераціональним, оскільки у період дії воєнного стану в Україні видатки державного бюджету мають спрямовуватися в першу чергу на потреби національної безпеки та оборони. Відсутність у 2024-2025 роках, у визначених Додатком 3 до Закону України від 09.11.2023 року №3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», до Закону України від 19.11.2024 року №4059-ІХ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» видатків на утримання ДФС та реалізацію заходів з реорганізації (ліквідації) ДФС, також станом на сьогодні, унеможливлює, здійснення будь-яких виплат, зокрема, проведення вчасних та повних розрахунків з працівниками за рішеннями судів. Листом від 24.12.2024 №225/6/04-97-10/РГ Комісія з реорганізації ГУ ДФС повідомило ОСОБА_1 стосовно стану виконання рішення суду по справі №160/24766/24.

Вирішуючи подану заяву по суті, суд зазначає, що правовідносини з приводу судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах унормовані, насамперед, приписами ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС україни).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 р. у справі № 160/24766/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Дніпропетровської області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 30.09.2021 року, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 29.01.2020 року та Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум, а також щодо перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління ДФС у Дніпропетровської області:

- здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року, включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з обов`язковим урахуванням розмірів у відсотковому значені усіх основних, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, отримані під час проходження служби, та провести виплату, з урахуванням раніше виплачених сум;

- здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 01.01.2021 року по 30.09.2021 року, включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з обов`язковим урахуванням розмірів у відсотковому значені усіх основних, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, отримані під час проходження служби, та провести виплату, з урахуванням раніше виплачених сум;

- здійснити ОСОБА_1 перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з обов`язковим урахуванням розмірів у відсотковому значені усіх основних, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, отримані під час проходження служби, та провести виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 968,96грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення, яке виніс Дніпропетровський окружний адміністративний суд 08.11.2024 р. у справі № 160/24766/24 набрало законної сили 10.12.2024 року.

11.02.2025 року засобами поштового зв`язку Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 160/24766/24.

За результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП за №77250768 встановлено, що 19.02.2025 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

За результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП за №77250768 стан ВП значиться «Відкрито».

Вважаючи протиправними такі дії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області стосовно невиконання рішення суду позивач звернувся з цією заявою.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

ЄСПЛ у своїх рішеннях виклав правову позицію, що право на справедливий суд є примарним, якщо судове рішення є невиконаним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зазначено: виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, відповідно до положень статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Отже використання, передбачених статтею 382 КАС України, інструментів здійснюється у випадках, коли є ознаки неналежного виконання суб`єктом владних повноважень рішення суду у відповідній справі.

У свою чергу суд зазначає, що відповідно до пункту 9 частини першої статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вже встановив суд, 11.02.2025 року засобами поштового зв`язку Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 160/24766/24..

За результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП за №77250768 встановлено, що 19.02.2025 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з відомостями за виконавчим провадженням №77250768 відсутня постанова про закриття провадження, а виконавче провадження має стан «Відкрито».

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження. Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України Про виконавче провадження).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України Про виконавче провадження врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Вказаний порядок встановлений ст. 63 Закону України Про виконавче провадження, зокрема в ч.1 цієї статті зазначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 63 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України Про виконавче провадження виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, суд вважає, що примусовий порядок виконання рішення ще не завершений, оскільки відсутні примусові дії Державної виконавчої служби стосовно відповідача, та без надання належної оцінки відповідним органом, суд не може стверджувати, що встановлені законом заходи примусового виконання рішення суду наразі є вичерпаними.

Відтак, станом на день подання позивачем заяви, що розглядається, судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі та зобов`язання відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк у цій справі, у зв`язку з передчасністю звернення заявника з відповідною заявою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоцільність встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ст. 241, 243, 248, 382 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/24766/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали відповідно до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п. 15.1 п. 15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук