Справа № 357/486/25
Суддя: Цукуров В. П.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/486/25
Провадження № 2-а/357/17/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В.П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в місті Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог. Рух справи.

У січні 2025 року Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Міністерства оборони України. В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступні обставини.

02.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №360-25 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП якою Позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25000,00 гривень.

В указаній постанові було зазначено, що 02.01.2025 року в 12:50 годин, у ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_1 , по оберігу, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає у АДРЕСА_1 , відмовився проходити військово-лікарську комісію, своїми діями порушив вимоги ч.10 ст.1 та ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Додаток 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487, під час дії особливого періоду.

Указану постанову Позивач вважає незаконною, стверджує, що він не порушував вимог указаних нормативно-правових актів. Просив суд вказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

17.01.2025 року ухвалою суду про відкриття провадження в адміністративній справі було постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 18).

29.01.2025 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» від представника Відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві останній заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що Міністерство оборони України у даній справі не є належним відповідачем (а.с. 74-80).

07.05.2025 року до канцелярії суду Позивачем подано заяву, у якій останній просив виключити Міністерство оборони України зі складу відповідачів у даній справі та залучити до участі у ній у якості належного відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 122).

07.05.2025 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, Міністерство оборони України виключено зі складу відповідачів у даній цивільній справі, ІНФОРМАЦІЯ_3 залучено до участі у справі у якості відповідача (а.с. 123, зворот).

24.07.2025 року сторони/їхні представники у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 128, 132).

Від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 відзиву, письмових пояснень, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило ()

24.07.2025 року ухвалою суду постановлено перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

02.01.2025 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно Позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення №553/2025. Як убачається зі змісту указаного протоколу, 02.01.2025 року в 12:50 годин, у ході здійснення перевірки встановлено, що ОСОБА_1 , по оберігу, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає у АДРЕСА_1 , відмовився проходити військово-лікарську комісію, своїми діями порушив вимоги ч.10 ст.1 та ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Додаток 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487, під час дії особливого періоду (а.с. 11).

02.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову №360-25 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП якою Позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25000,00 гривень. В указаній постанові було зазначено, що 02.01.2025 року в 12:50 годин, у ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_1 , по оберігу, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає у АДРЕСА_1 , відмовився проходити військово-лікарську комісію, своїми діями порушив вимоги ч.10 ст.1 та ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Додаток 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487, під час дії особливого періоду (а.с. 10).

Позивач своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні не визнає та просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Нормами матеріального та процесуального права України, якими керується суд.

У відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.ст. 268, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Системний аналіз приписів КУпАП, які регламентують порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, дозволяє зробити висновок про те, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Відповідно до ст.ст.72-74 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування та одержані в порядку встановленому законом.

При цьому, ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Відповідно до ст.210-1 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з ч.3 ст.210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Зокрема, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду, а також проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до п.3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Правила військового обліку визначені у Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України. З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України (далі - Положення).

Так, направлення на медичний огляд ВЛК може дати прямий начальник (від командира частини і вище), начальники штатних ВЛК, керівники ТЦК та СП, начальники (керівники) закладу охорони здоров`я за місцем лікування, а також органи військового управління/підрозділи Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратура, суд (Пункт 6.1 статті 6 Наказу Міноборони від 14.08.2008 №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України»).

Відповідно до п. 1.1 розділу II Положення, медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Згідно п.1.4 Розділу II Положення про медичний огляд громадян, зазначених у пункті 1.2 розділу І цього Положення та допризовників, проводиться в порядку, визначеному таблицею, відповідно до п. 10 якої резервісти, військовозобов`язані, які призиваються та проходять воєнні навчальні (перевірочні) та спеціальні збори осіб рядового сержантського, старшинського та офіцерського складу; призиваються та проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період проходять медичний огляд у ВЛК територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, гарнізонні (госпітальні) ВЛК.

Відповідно до п.п 4 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки.

Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою КМУ №560 від 14.05.2024 року визначено, що у разі призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Висновки суду.

З зазначених норм права вбачається, що якщо ТЦК та СП має намір призвати військовозобов`язаного, який не перебуває у нього на обліку, цьому має передувати постановка такого військовозобов`язаного на військовий облік, причому зробити це необхідно до того, як особу буде направлено для проходження ВЛК.

Отже, направлення військовозобов`язаного для проходження ВЛК без постановки його на військовий облік у відповідному ТЦК та СП є порушенням Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 14.05.2024 року.

Разом з тим, як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, Позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Разом з цим, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту скоєння Позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме того, що 02.01.2025 року ОСОБА_1 відмовився проходити військово-лікарську комісію.

Не надано Відповідачем суду й доказів дотримання його працівниками вимог ст.ст.268, 280 КУпАП під час прийняття рішення відносно Позивача. Тобто, Відповідачем не доведено, що при винесенні оспорюваної постанови було дотримано права Позивача, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Разом з тим, суд зазначає, що склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містить складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене об`єктивна сторона правопорушення не є встановленою.

Ураховуючи згадані норми чинного законодавства України, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та підлягають задоволенню. Постанова про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 6-8, 19, 72-77, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП №360-25 від 02.01.2025 року скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 . Код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 14.08.2025 року.

СуддяВ. П. Цукуров