Справа № 420/6886/25
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6886/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні з 01.02.2023 року перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення № ЮО102423 від 28.11.2024 року, станом на 01.01.2023 року, з урахуванням проведених виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.02.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення № ЮО102423 від 28.11.2024 року, станом на 01.01.2023 року, з урахуванням проведених виплат;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови здійснити з 01.12.2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням індексації та раніше проведених виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.12.2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням індексації та раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що 28 листопада 2024 року, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 направив до Відповідача оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року. Згідно з цією довідкою, розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії значно збільшився (до 37207,50 грн з деталізацією складових).

20 січня 2025 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 року на підставі цієї довідки. Однак, 13 лютого 2025 року Відповідач відмовив у задоволенні звернення, посилаючись на відсутність підстав. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що судове скасування пункту 6 Постанови КМУ № 103 відновило чинність пункту 4 Постанови КМУ № 704 у первинній редакції, яка передбачає розрахунок посадових окладів з урахуванням прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня відповідного календарного року, а не лише 2018 року. Зважаючи на зростання прожиткового мінімуму, у нього виникло право на перерахунок, і, за висновками Верховного Суду, у цьому випадку не застосовується строк позовної давності.

Також, Позивач вимагає виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром. Та зазначає, що з 01.12.2024 року йому нараховується пенсія у розмірі 24420,22 грн, але виплачується з урахуванням обмеження максимальним розміром 23610,00 грн. 20 січня 2025 року він звернувся до Відповідача з вимогою здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, проте знову отримав відмову.

Позивач аргументує цю вимогу тим, що рішеннями Конституційного Суду України (від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022) положення законодавства, які обмежували максимальний розмір пенсій військовослужбовців, визнані неконституційними та втратили чинність. Отже, на даний час відсутня чинна норма, яка б встановлювала обмеження пенсії максимальним розміром. На підставі викладеного, Позивач просить суд визнати дії Пенсійного фонду протиправними щодо обох відмов та зобов`язати його здійснити перерахунок і виплату пенсії відповідно до оновленої довідки з 01.02.2023 року та без обмеження максимальним розміром з 01.12.2024 року.

Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими з кількох причин. По-перше, стверджується, що Позивачем було пропущено встановлені законом строки позовної давності. По-друге, зазначається, що Головне управління не отримувало відповідного повідомлення про підстави для проведення перерахунку пенсій, що є необхідною умовою згідно з чинним законодавством. По-третє, оновлена довідка про розмір грошового забезпечення Позивача, надана ІНФОРМАЦІЯ_2 , була оформлена з порушенням встановленого порядку, а скасування у судовому порядку пунктів Постанови № 103 не впливає на процедуру перерахунку.

Крім того, Головне управління не погоджується з вимогами Позивача щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, посилаючись на положення Закону України № 3668 та Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025. Зазначається, що розмір пенсії Позивача не перевищує 10 прожиткових мінімумів, тому до нього не застосовуються знижуючі коефіцієнти. Головне управління підкреслює, що перерахунок пенсії Позивачу здійснено відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок, і наразі виплата пенсії здійснюється відповідно до чинного законодавства.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), у справі № 420/6886/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Основною вимогою позову є перерахунок та виплата пенсії з 01 грудня 2024 року без обмеження її максимальним розміром, без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням індексації та раніше проведених виплат. Позивач обґрунтовує свої вимоги посиланням на норми чинного законодавства, що регулюють порядок пенсійного забезпечення.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач стверджує, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки перерахунок пенсії Позивача був здійснений відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок. Зокрема, Відповідач зазначає, що обмеження, передбачені статтею 46 Закону № 4059-ІХ, були застосовані до Позивача правомірно. Також було вказано, що у березні 2025 року Головним управлінням було проведено перерахунок пенсії Позивача з 1 березня 2025 року та нараховано індексацію у розмірі 1500 грн, згідно з вимогами пункту 2 Постанови КМУ від 25 лютого 2025 р. № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році".

Таким чином, суд, розглянувши надані сторонами докази та доводи, встановив, що між сторонами існує спір щодо правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при перерахунку та виплаті пенсії Позивачу, зокрема щодо застосування обмежень максимального розміру пенсії та понижуючих коефіцієнтів, а також щодо правильності проведеної індексації.

Так, на думку суду, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Додаток 2 до Порядку № 45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та не чинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до внесення зазначених змін.

При цьому порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, не змінився.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок № 3-1.

Відповідно до пункту 24 Порядку 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток № 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45.

Отже, з набранням чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 (05.03.2019 року) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому саме у зв`язку з набранням законної сили вказаним рішенням суду позивач отримав право на перерахунок пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Верховний Суд у Рішенні від 17.12.2019 року по зразковій справі № 160/8324/19 дійшов висновку про те, що дії відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року є неправомірними, а тому відповідача належить зобов`язати скласти та подати до ГУ ПФУ нову довідку про розмір грошового забезпечення, станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону № 2011-XII та з врахуванням положень постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Вказане рішення залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року у праві № 160/8324/19.

Суд зазначає, що Верховний Суд у рішенні по зразковій справі № 160/8324/19 від 17.12.2019 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року з вказаного питання зазначив: "Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45. Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін."

Таким чином, дослідивши докази та законодавство, суд приходить до висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії без обмеження її максимальним розміром, без застосування понижуючих коефіцієнтів та з урахуванням індексації, вимагають ретельного аналізу відповідності чинному законодавству.

Суд зазначає, що основний спір полягає у трактуванні та застосуванні норм, які регулюють граничний розмір пенсій та механізми їх індексації для певних категорій осіб, особливо у контексті дії спеціальних положень, таких як постанова Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану". Відповідач обґрунтовує свою позицію тим, що застосовані обмеження та проведена індексація відповідають вимогам Закону № 4059-ІХ та Постанови КМУ № 209 від 25 лютого 2025 року, а також наголошує на відсутності законних підстав для задоволення позовних вимог

Особливою формою здійснення права на пенсію є пенсійні правовідносини, які водночас виступають як один із видів суспільних відносин. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.

Людина вступає в пенсійні правовідносини для реалізації свого права на отримання пенсійного забезпечення і такі відносини, за загальним правилом, мають безстроковий характер.

Пенсія за віком призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу та розміру заробітної плати, яку вона отримувала, та, відповідно відрахувань до спеціального фонду.

Тобто, пенсія за віком - це свого роду "державний депозит" (примусовий та індивідуальний) кожної особи, який залежить від праці такої особи, та підлягає безумовному поверненню з боку держави у встановленому розмірі протягом всього життя пенсіонера, крім виняткових випадків, що можуть бути встановлені законом.

Таким чином, дослідивши докази та законодавство, суд приходить до висновку про допущені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області протиправні дії щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати пенсії з 01 грудня 2024 року без обмеження її максимальним розміром, без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням індексації та раніше проведених виплат, чим порушено його законні права та інтереси.

Встановлено, що відмова відповідача ґрунтувалася на помилковому тлумаченні та/або застосуванні норм матеріального права, що регулюють порядок обчислення та перерахунку пенсій, а також встановлення обмежень їхнього розміру для відповідної категорії пенсіонерів. Зокрема, суд виявив, що законодавчі положення, які регламентують максимальний розмір пенсії та застосування понижуючих коефіцієнтів, були застосовані необґрунтовано або без урахування всіх обставин справи, що призвело до заниження належних позивачу пенсійних виплат.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.

Керуючись ст. ст. 2-12, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 22, 263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні з 01.02.2023 року перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення № ЮО102423 від 28.11.2024 року, станом на 01.01.2023 року, з урахуванням проведених виплат.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.02.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення № ЮО102423 від 28.11.2024 року, станом на 01.01.2023 року, з урахуванням проведених виплат.

4. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови здійснити з 01.12.2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням індексації та раніше проведених виплат.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.12.2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням індексації та раніше проведених виплат.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення складено 14.08.2025 року, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю. В. у відпустці, у період з 30.05.2025 року по 27.06.2025 року, а також на лікарняному з 07.07.2025 року по 08.08.2025 року, включно.

Суддя Харченко Ю. В.