Справа № 754/4784/24
Суддя: Буша Н. Д.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/5/25
Справа №754/4784/24
РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2025 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Н.Д.Буша, розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 05.04.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Позов мотивований тим, що 18.02.2024 року о 23.50 год. позивач рухався на власному автомобілі «Mercedes Citan», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Закревського. Після повороту ліворуч на вул. Рональда Рейгана його автомобіль було зупинено нарядом патрульної поліції. Позивачу було повідомлено, що причиною зупинки став нібито проїзд на червоне світло світлофора. 19.02.2024 року близько 00 год. 07 хв. по вул. Рональда Рейгана 3 на підставі ст. ст. 222, 278, 280, 283, ч. 2 ст. 122 КУпАП, нібито за порушення вимог п. 8.7.3 «е» ПДР України старший лейтенант поліції Грищук А.В. виніс відносно позивача постанову серії ЕНА №1471357, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Не погоджуючись з даною постановою позивач подав скаргу до УПП у місті Києві Департаменту патрульної поліції. За результатами скарги УПП у місті Києві ДПП було прийнято рішення від 06.03.2024 року про скасування постанови від 19.02.2024 р. серії ЕНА №1471357, а справу направлено на новий розгляд. В подальшому, на виконання рішення УПП у місті Києві ДПП від 06.03.2024 року, було прийнято нову постанову від 18.03.2024 року серії ЕНА №1685904 про накладення адміністративного стягнення. Проте позивач не погоджується з даною постановою та просить її скасувати.

Від відповідача - Національної поліції України Департаменту Патрульної поліції надійшов відзив на позов, в якому просили в задоволені позову відмовити з підстав необґрунтованості, оскільки вважають, що позивачем було порушення ПДР України.

Від відповідача - Інспектора старшого лейтенанта поліції Охріменка В.А. відзив, пояснення або інші клопотання до суду не надходили.

18.12.2024 року позивач в приміщенні суду отримав копію відзиву, правом на відповідь на відзив позивач не скористався у відповідності до ст. 163 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕНА №1685904 від 18.03.2024 року ОСОБА_1 18.02.2024 року об 23:47 в м. Києві по вул. Р. Рейгана (вул. Драйзера) 3, керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначає, що обставини, наведені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва відповідачу було роз`яснено їх обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення та зобов`язано надати суду відзив на позовну заяву з посиланням на докази якими він обґрунтовується.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Постановою ЕНА №1685904 від 18.03.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

До відзиву на позов відповідачем не надано жодних доказів порушення позивачем ПДР України, з наданого суду відео з боді камери 473515, міститься лише відео розмови позивача з патрульним та відсутнє будь-яка фіксація порушень ПДР з боку позивача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Закон встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Так, на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення за цим фактом, відповідачем жодних доказів не надано.

Стаття 10 КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Матеріали справи не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи вищевикладене, в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст.122 КУпАП. Отже оскаржена постанова відповідача підлягає скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: - залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; - скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); - скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; - змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 статті 286 КАС України.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 122, 283, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 241-250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову від 18.03.2024 року серії ЕНА №1685904 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернеста, 3, м. Київ, 03048, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати по оплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Деснянський районний суд міста Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.08.2025 року.

Суддя Н.Д.Буша