Справа № 620/17457/23
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій щодо відмови ОСОБА_1 в переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України ''Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'';

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України ''Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'', як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (2 категорія), з урахуванням відсутності в неї групи інвалідності;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України ''Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'', як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 2 категорії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.11.2023 № 81 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ";

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.10.2023, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачем до пенсійної справи не надано довідку МСЕК про встановлення інвалідності особи, постраждалої від Чорнобильської катастрофи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно з копією посвідченням серії НОМЕР_1 від 11.12.1992 ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) (а.с. 8).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у період з 03.01.2005 по 31.08.2015 отримувала пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З 01.09.2015 позивача переведено на пенсію за віком (101 ШВП) відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

29.10.2023 позивачем подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області заяву про перехід на інший вид пенсії та додаткові дані до електронної заяви, відповідно до яких остання просила перерахувати її пенсію відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у разі доцільності за найбільш вигідним варіантом (а.с. 56).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.11.2023 №81 позивачу відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки до пенсійної справи заявниця не додала довідку МСЕК про встановлення інвалідності особи, постраждалої від Чорнобильської катастрофи (а.с. 14).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що заява позивача від 29.10.2023 про переведення на пенсію відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не була розглянута по суті, а тому позов необхідно задовольнити частково шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно її розглянути з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058-IV встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Статтею 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ) передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини другої статті 55 Закону №796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується копією посвідченням серії НОМЕР_1 від 11.12.1992 (а.с. 8).

Також судом першої інстанції встановлено та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 у період з 03.01.2005 по 31.08.2015 отримувала пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а з 01.09.2015 її переведено на пенсію за віком (101 ШВП) відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

29.10.2023 позивачем подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області заяву про перехід на інший вид пенсії та додаткові дані до електронної заяви, відповідно до яких остання просила перерахувати її пенсію відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у разі доцільності за найбільш вигідним варіантом (а.с. 56).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.11.2023 №81 позивачу відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки до пенсійної справи заявниця не додала довідку МСЕК про встановлення інвалідності особи, постраждалої від Чорнобильської катастрофи (а.с. 14).

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила про те, що її заява від 29.10.2023 адресована Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області не містить положень щодо переведення її з пенсії за віком на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Крім того, вона не є особою з інвалідністю, як помилково вважає територіальний орган Пенсійного фонду України.

Як вбачається зі змісту заяв позивача від 29.10.2023 (а.с. 12, 84) останні не містять жодних відомостей щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, враховуючи встановлені обставини, доводи апелянта про відсутність підстав для переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є помилковими, оскільки позивач з відповідною заявою не зверталась.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснено розгляд заяви позивача по суті та свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя В.В. Кузьменко