Справа № 200/7237/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

13 серпня 2025 року

м. Київ

справа №200/7237/24

адміністративне провадження №К/990/26630/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Кравчука В.М. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1

на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2025 року

у справі №200/7237/24

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненаправлення на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій довідки за формою згідно з додатком 6 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» від 20 серпня 2014 року №413 (далі - постанова КМУ №413), яка є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій довідку за формою згідно з додатком 6 відповідно до постанови КМУ №413, яка є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;

- визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 видати довідку про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2025 року, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, військова частина НОМЕР_1 20 червня 2025 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 07 липня 2025 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху на підставі статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору у розмірі, визначеному законом.

Копія ухвали надійшла в електронний кабінет військової частини НОМЕР_1 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 07 липня 2025 року о 20:42.

У межах встановленого судом строку представник відповідача направив заяву про усунення недоліків та долучив документ про сплату судового збору.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Таким чином, недоліки касаційної скарги, що стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, усунуто відповідачем у повній мірі.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадках: відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу; суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1-3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу.

У касаційній скарзі військова частина НОМЕР_1 вважає, що судами першої і апеляційної інстанцій під час розгляду справи неправильно застосовані положення пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі - Закон №3551-XII), постанови КМУ №413, постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 (далі - постанова КМУ №168), наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07 червня 2018 року №260 (далі - наказ №260) та порушено положення статті 90 КАС України, за відсутності висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Так відповідач вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи не всебічно та необ`єктивно дослідили докази, надані військовою частиною НОМЕР_1 .

Скаржник вважає, що командування військової частини НОМЕР_1 обґрунтовано відмовило у наданні довідки за формою 6, яка передбачена постановою КМУ №413, оскільки керувалося дорученнями Головнокомандувача Збройних Сил України та начальника Генерального штабу Збройних Сил України. Ці доручення є обов`язковими для виконання, а їх невиконання є кримінальним правопорушенням.

Скаржник стверджує, що бойові завдання, які виконував позивач, не підпадають під критерії для отримання статусу учасника бойових дій. Його завдання з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури відносяться до завдань, за які виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 грн, а не 100000 грн, яка виплачується за безпосередню участь у бойових діях.

Крім того військова частина НОМЕР_1 не входила до складу жодного з угруповань військ (сил). Місто Одеса, де позивач виконував завдання, не входило до зон ведення бойових дій. З цих причин, надання довідки за формою 6, відповідно до положень постанови КМУ №413, є неможливим.

Відповідач вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо того, чи є обов`язкові для виконання доручення Головнокомандувача Збройних Сил України, які конкретизують порядок надання довідок для отримання статусу учасника бойових дій, достатньою підставою для відмови військовослужбовцю у наданні такої довідки. Суд має визначити, чи відповідають ці доручення вимогам законодавства, зокрема Закону №3551-XII та постанові КМУ №413, а також чи можуть вони обмежувати права військовослужбовців на отримання відповідного статусу. Також, необхідно сформувати висновок щодо критеріїв, за якими бойові (спеціальні) завдання вважаються такими, що дають право на отримання статусу учасника бойових дій, особливо у випадках, коли військовослужбовець виконував завдання з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури, перебуваючи поза межами зони бойових дій.

У касаційній скарзі військова частина НОМЕР_1 просить Верховний Суд скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2025 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою забезпечено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2025 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій положень пункту 19 статті 6 Закону №3551-XII, постанови КМУ №413, постанови КМУ №168, наказу №260, перевірки дотримання судами положень статті 90 КАС України, а також формування відповідного правового висновку Верховним Судом.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (далі - ЄСІТС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вищезазначене, враховуючи наявність електронного кабінету у військової частини НОМЕР_1 , запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1 зареєструвати електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Крім того, у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі №200/7237/24, яке буде розглянуто судом у порядку підготовки справи до касаційного розгляду відповідно до статті 340 КАС України.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі №200/7237/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Витребувати з Донецького окружного адміністративного суду справу №200/7237/24.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі №200/7237/24.

6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Кравчук

С.М. Чиркін