Справа № 620/9892/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 620/9892/24

адміністративне провадження № К/990/8588/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Стародуба О.П. та Чиркіна С.М., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу №620/9892/24

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України в особі Комісії з питань розгляду матеріалів

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Міністерства юстиції України

на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року (ухвалене у складі: головуючого судді Тихоненко О.М.) та

постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року (постановлену у складі колегії: головуючого судді Епель О.В., суддів Мєзєнцева Є.І. та Файдюка В.В.),

УСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України в особі Комісії з питань розгляду матеріалів, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій у Міністерстві юстиції України від 08 лютого 2024 року №80;

- зобов`язати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій у Міністерстві юстиції України повторно розглянути матеріали ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року, позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що позивач у період з 24 лютого 2022 року по 20 вересня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, а надана довідка командуючого оперативним угрупованням військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » генерал-майора ОСОБА_2 від 08 листопада 2022 року №635/д/ОУВЧ, є належним доказом, який підтверджує залучення ОСОБА_1 до участі у таких заходах.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

Міністерство юстиції України не погодилося з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що судами першої і апеляційної інстанцій під час розгляду справи неправильно застосовані положення абзацу 10 пункту 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі - Порядок №413), в редакції від 25 жовтня 2022 року, Інструкції з ведення Історичного формуляра, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06 жовтня 2020 року №363 (далі - Інструкція №363).

Крім того, відповідач вважає безпідставними висновки судів першої і апеляційної інстанцій про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій.

Так, відповідач просить Суд сформувати правову позицію щодо застосування положень абзацу 10 пункту 4 Порядку №413, в редакції від 25 жовтня 2022 року, та Інструкції №363 в контексті необхідності документального підтвердження факту участі позивача у бойових діях не менше як одним із передбачених цими положеннями документами, такими як: витягами (копіями) бойових донесень, журналами бойових дій військових частин, кораблів 1-го, 2-го, 3-го рангів (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтовими журналами, польотними листами, або матеріалами спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.

Потребу в формуванні правової позиції Верховним Судом відповідач обґрунтовує існуванням різних правових підходів щодо вирішення подібних спорів у суді апеляційної інстанції, зокрема у справах №620/4823/24, №620/9371/24, №620/9627/24, а також у даній справі, рішення у якій пропонується переглянути в касаційному порядку.

У касаційній скарзі Міністерством юстиції України заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного від 23 вересня 2024 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року.

У прохальній частині касаційної скарги Міністерство юстиції України просить Верховний Суд рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року, витребувано справу №620/9892/24 з Чернігівського окружного адміністративного суду та встановлено для інших учасників справи десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу.

Електронну копію ухвали Верховного Суду доставлено в електронний кабінет Міністерства юстиції України через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 19 березня 2025 року о 05:44, що підтверджується довідкою Верховного Суду про доставку електронного документа.

Електронну копію ухвали Верховного Суду доставлено в електронний кабінет адвоката Сагаля Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 11 липня 2025 року о 03:27, що підтверджується довідкою Верховного Суду про доставку електронного документа.

Копія ухвали Верховного Суду, направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, повернулася із відміткою про невручення «закінчення терміну зберігання», що підтверджується номером поштового відправлення 340.

07 квітня 2025 року на адресу Верховного Суду надійшла адміністративна справа №620/9892/24.

У порядку підготовки справи до касаційного перегляду, Верховний Суд ухвалою від 09 липня 2025 року задовольнив клопотання Міністерства юстиції України і зупинив виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі №620/9892/24 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2025 року закінчено підготовчі дії і призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами, без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з від 14 серпня 2025 року.

У касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за участю представника Міністерства юстиції України, у задоволенні якого Судом було відмовлено в ухвалі від 14 серпня 2025 року про призначення справи до розгляду.

Інших клопотань учасниками справи заявлено не було.

Позиція інших учасників справи

З відзивом на касаційну скаргу позивач не звертався, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду рішень судів першої і апеляційної інстанцій.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка висновків суду апеляційної інстанції і доводів учасників справи

Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 лютого 2022 року №47 позивач з 24 лютого 2022 року був зарахований до сил та засобів оборони міста Чернігова, на продовольче забезпечення зарахований при військовій частині НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04 квітня 2022 року №86 позивача було виключено з сил та засобів оборони міста Чернігова з 04 квітня 2022 року.

Згідно наказу командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 19 квітня 2022 року №43 позивач з 04 квітня 2022 року прибув до складу сил та засобів оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які залучаються та беруть безпосередню участь в оборонній операції для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України, з метою виконання службових (бойових завдань).

Наказом командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 21 вересня 2022 року №74 позивача вважати таким, що вибув зі складу сил та засобів оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до місця постійної дислокації 20 вересня 2022 року.

Відповідно до копії довідки Оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 08 листопада 2022 №635/д/ОУВЧ позивач у період з 24 лютого 2022 року по 20 вересня 2022 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України, перебуваючи в Чернігівській області та місті Чернігові. Підставою для видачі довідки слугували наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24 лютого 2022 року №47, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 04 квітня 2022 року №86, наказ командувача оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 19 квітня 2022 року №43, наказ командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 21 вересня 2022 року №74.

Листом Академії Державної пенітенціарної служби від 29 листопада 2022 року №22/3061 на адресу Міністерства юстиції України були направлені матеріали 62 осіб начальницького складу Академії про визнання їх учасниками бойових дій, в тому числі й щодо ОСОБА_1

08 лютого 2024 року Комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України було розглянуто матеріали щодо надання статусу учасника бойових дій особам начальницького складу Академії Державної пенітенціарної служби, зокрема і позивачу, за результатами розгляду яких прийнято рішення №80, яким відмовлено позивачу у наданні статусу учасника бойових дій. Підставою для відмови слугувало посилання на абзац другий та третій пункту 11 Положення про комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 грудня 2023 року №4324/5 (далі - Порядок №4324/5) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2023 року за №2201/41257.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Положенням частини п`ятої статті 17 Конституції України встановлено, що Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі - Закон №3551-XII) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

За визначенням статті 5 Закону №3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до абзацу 1 пункту 19 частини першої статті 6 Закону №3551-ХІІ учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України (абзац 2 пункту 19 частини першої статті 6 Закону №3551-ХІІ).

На виконання наведених вище приписів Закону №3551-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 20 серпня 2014 року №413 затвердив Порядок №413.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Порядку №413 (в редакції від 25 жовтня 2022 року) статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

За змістом абзацу 10 пункту 4 Порядку №413 для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України підставою для надання статусу учасника бойових дій є не менш як один з таких документів: витяги (копії) бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.

Абзацом 2 пункту 5 Порядку №413 визначено, що рішення про надання статусу учасника бойових дій стосовно осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісії), - стосовно осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання (пункт 6 Порядку №413).

З аналізу наведених положень Порядку №413 колегія суддів дійшла висновку, що повноваження комісій не обмежуються формальною перевіркою поданих документів. На них покладено обов`язок здійснювати всебічну та об`єктивну перевірку обставин, які можуть підтверджувати участь особи в заходах, пов`язаних із захистом України. Зокрема, комісії зобов`язані не лише вивчати надані матеріали, а й, за необхідності, витребувати додаткові документи, заслуховувати пояснення свідків та осіб, щодо яких розглядається питання про надання статусу учасника бойових дій.

У разі неможливості отримання документів, прямо перелічених у Порядку №413, з об`єктивних причин (наприклад, знищення архівів під час бойових дій, розформування підрозділу, втрата документів не з вини особи), Комісія не повинна обмежуватися констатацією їх відсутності. Вона зобов`язана сприяти особі у відновленні доказової бази та вжити заходів для встановлення факту участі на підставі сукупності інших непрямих доказів, таких як накази про відрядження до зони бойових дій, дані про отримані нагороди, фото- та відеоматеріали, свідчення свідків тощо.

Порядок утворення, основні завдання та організацію роботи комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України визначає Положення про №4324/5.

Відповідно до пункту 2 Положення №4324/5 основними завданнями Комісії є прийняття рішення про надання (позбавлення) статусу учасника бойових дій особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, звільненим зі служби, які набули право на отримання статусу учасника бойових дій під час проходження служби у Державній кримінально-виконавчій службі України.

У своїй діяльності Комісія керується Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України та цим Положенням (пункт 4 Положення №4324/5).

Відповідно до абзаців другого та третього пункту 11 Положення №4324/5 комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі:

- відсутності підстав, які підтверджуються документами, для надання особам, зазначеним у пункті 2 цього Положення, статусу учасника бойових дій;

- відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій.

Підставою для відмови Комісією в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій слугував висновок, про відсутність документального підтвердження фактів особистої участі, зокрема, позивача у виконанні бойових завдань, мотивований тим, що надані Академією Державної пенітенціарної служби витяги з Журналу бойових дій не є належними доказами, оскільки відповідно до положень Інструкції №363 такий журнал ведеться виключно у військових частинах та на кораблях, а інших документів, визначених Порядком №413 (в редакції від 25 жовтня 2022 року), зокрема, витягів із журналів бойових дій військової частини НОМЕР_1 , надано не було.

Водночас судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що до подання про надання статусу учасника бойових дій Академією Державної пенітенціарної служби було долучено довідку про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України від 08 листопада 2022 року №635/д/ОУВЧ.

Судами також досліджені довідки від 31 травня 2024 №5/1138 та №5/1139 про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 24 лютого 2022 року по 20 вересня 2022 року з яких вбачається, що у зазначеному у цих довідках періоді позивачу виплачувалась додаткова винагорода відповідно до згідно постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 у розмірі збільшеному до 100000 грн, як особі, яка брала безпосередню участь у бойових діях або забезпечувала здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

За змістом пункту 10 Положення №4324/5 стосовно осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, за умови виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань, проведення розвідувальних заходів, зокрема які отримали травми (поранення, контузії, каліцтва) Комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій на підставі довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Аналогічне за змістом положення містилось й в пункті 4 Порядку №413 (в редакції чинній на момент прийняття відповідачем спірного в цій справі рішення, тобто від 23 грудня 2023 року), відповідно до якого для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України підставою для надання статусу учасника бойових дій є довідка за формою згідно з додатком 6, яким затверджено форму довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення статті 6 Закону №3551-XII та пунктів 4, 5 Порядку №413, визначальною підставою для надання статусу учасника бойових дій є не формальне подання повного пакета документів, а підтвердження факту безпосередньої участі особи в бойових діях або заходах із забезпечення оборони України. Документи виступають лише засобом доведення цієї участі, а не самостійною умовою для визнання такого статусу. Відтак, формальний підхід до розгляду поданих матеріалів, без врахування їх реального змісту та обставин, що свідчать про виконання особою завдань у зоні бойових дій, є неправомірним і суперечить меті правового регулювання законодавства у сфері захисту прав ветеранів війни.

Такий підхід ґрунтується не лише на тлумаченні Порядку №413, а й на реалізації гарантованого статтею 17 Конституції України обов`язку держави щодо соціального захисту громадян, які захищають суверенітет та територіальну цілісність України. Формальний підхід, що ігнорує доведені факти реальної участі особи в обороні держави, є неприпустимим, оскільки нівелює саму суть та мету Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, відповідач, вирішуючи питання про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 зобов`язаний був врахувати відомості, наведені в довідці від 08 листопада 2022 року №635/д/ОУВЧ, навіть за відсутності інших документів, які вимагались положеннями Порядку №413 в редакції чинній на момент подання Академією Державної пенітенціарної служби матеріалів про надання статусу учасника бойових дій, зокрема, журналу бойових дій, витягів з підсумкових бойових донесень.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суди першої і апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що довідка від 08 листопада 2022 року №635/д/ОУВЧ є тим документом, на підставі якого позивачеві може бути надано статус учасника бойових дій.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 03 червня 2025 року у справі №620/11392/24.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої і апеляційної інстанцій дотримані всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з положеннями процесуального закону, ухвалені обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Висновки щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2025 року у справі №620/9892/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді О.П. Стародуб

С.М. Чиркін