Справа № 160/6666/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/6666/25
(суддя Луніна О.С., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року у справі № 160/6666/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» 28 лютого 2025 року звернулось до суду з позовом до Дніпровської митниці згідно з яким, просить визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110150/2025/000001/2 від 06.01.2025 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що надані до митного оформлення товару документи належним чином підтверджували заявлену митну вартість товару, тому відповідач протиправно прийняв рішення про визначення митної вартості товарів за другорядним методом визначення митної вартості 2-ґ.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року, у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що при розгляді справи митницею не було доведено правильність оскарженого рішення.

Декларант надав відповідачу всі необхідні документи із поданням митної декларації, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною контракту. Відповідач необґрунтовано витребував у позивача додаткові документи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права; невідповідності висновків суду обставинам справи.

Просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі викладає свою правову позицію по справі, фактичні обставини справи, норми матеріального права, зазначає про не надання належної оцінки твердженням відповідача про наявність розбіжностей в наданих позивачем документах.

Посилається про завищення представником позивача вартості правової допомоги враховуючи типовість цієї справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 03.06.2019 року між ТОВ «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» (Україна), як Покупцем, та компанією «Т.S.Т. Dіs Тіс Ltd Stі» (Турція), як Продавцем, укладено зовнішньоекономічний контракт № 03-06-2019, відповідно до п.1.1 якого Продавець виробляє та продає, а Покупець купує на умовах цього контракту матеріали, надалі за текстом «Товар», в кількості, комплекті, асортименті та за цінами вказаними в специфікаціях до цього контракту.

Кількість товару, що буде поставлено повинно відповідати кількості, вказаній в інвойсах, специфікаціях, додаткових угодах до цього контракту (стаття п.2.1 Контракту).

Відповідно до п. 3.2 та 3.3. Контракту ціна за одиницю товару, що буде поставлятись визначається в інвойсах до цього контракту в доларах США. Оплата за товар за цим контрактом здійснюється Покупцем Продавцю шляхом банківського переказу, умови оплати визначаються сторонами в специфікаціях до цього контракту.

Відповідно до додаткової угоди №5 від 29.05.2024 року до Контракту № 03-06-2019 від 03.06.2019 року, сторони погодили, що з 29.05.2024 року найменування компанії продавця змінилось на «Т.S.Т. OTOMOTIV ITHALAT IHRACAT ТІС LTD».

16.12.2024 року ТОВ «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» та компанія «Т.S.Т. OTOMOTIV ITHALAT IHRACAT ТІС LTD», Туреччина погодили Специфікацію №25 до контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року, відповідно до умов якої сторонами було погоджено номенклатуру товару (найменування), його кількість та вартість.

Крім того, у вказаній специфікації сторонами були узгоджені умови постачання товару EXW - BURSA та умови оплати 100% передплата.

ТОВ «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» з метою митного оформлення товарів «Пневматичні цмліндри лінійної дії: 360*145/250N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 100 шт; 360*145/350N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 1900 шт; 360*145/450N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 3000 шт; 360*145/750N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 1200 шт; 360*145/1000N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 1000 шт; 360*145/1100N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 1500 шт; 360*145/1200N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 2000 шт; 360*145/1500N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 300 шт; Призначення: використовуються у меблевому виробництві, а саме: в механізмах трансформації м`яких меблів» та «арматура кріплення, фурнітура, нова з недорогоцінних металів (вуглецева сталь, без маркування), що використовується для меблів: ТSТ 4014 Месhan Sm 1800 пар Призначення: використання у меблевому виробництві, а саме : в механізмах трансформації м`яких меблів» (далі - товари) подало до Дніпровської митниці електронну митну декларацію - 25UA42U2 від 03.01.2025 року., в якій митна вартість поставленого товару визначена за ціною контракту (основний метод).

На підтвердження заявленої митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з вказаною митною декларацією надано документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, що перелічені у графі 44 цієї ЕМД, зокрема: Контракт №03-06-2019 від 03.06.2019 року; додаткову угоду №5 від 29.05.2024 року до Контракту № 03-06-2019 від 03.06.2019 року Специфікацію №25 від 16.12.2024 року; Рахунок- інвойс №DLЕ609 від 19.12.2024; Пакувальний лист б/н від 16.12.2024 року; Свіфт від 18.12.2024 року; Договір перевезення №17-12 від 17.12.2024 року; Договір перевезення №з30/01/2024/1/24 від 30.01.2024 року; Договір перевезення №09/01/2023/2 від 09.01.2023 року; ЦМР №002058 від 20.12.2024 року; Рахунок на оплату від 02.01.2025 №1; заявка на перевезення №7546 від 18.12.2024; довідка про транспортні витрати від 02.01.2025; Договір перевезення №09/01/2023/2 від 09.01.2023 року; експортна декларація №24341300ЕХ01047979 від 19.12.2024 року.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки наданих до митного оформлення документів та проведення відповідних консультацій з декларантом, Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA110150/2025/000001/2 від 06.01.2025 року.

Відповідно до вищезазначеного рішення митного органу встановлено, що митна вартість товарів скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2- ґ - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ.

Так, у вказаному рішенні зазначено, що в інформаційних ресурсах митниці наявна інформація про митне оформлення ідентичного товару за кодом згідно з УКТЗЕД (товар №1 за ЕМД) «Пневматичні циліндри лінійної дії: 360*145/250N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 100 шт; 360*145/350N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 1900 шт; 360*145/450N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 3000 шт; 360*145/750N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 1200 шт; 360*145/1000N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 1000 шт; 360*145/1100N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 1500 шт; 360*145/1200N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 2000 шт; 360*145/1500N D21 d10 Hole 8mm Furniture Gas Springs 300 шт; Призначення: використовуються у меблевому виробництві, а саме: в механізмах трансформації м`яких меблів», імпортованого за угодою з виробником, країна походження та відправлення Туреччина, комерційні умови поставки EXW - BURSA, митне оформлення якого здійснено за самостійно заявленим резервним методом визначення митної вартості (2-а, згідно з положеннями ст. 59 МКУ) та випущеного у вільний обіг за ЕМД від 25.11.2024 № 24UA30U5 за ціною 4,6246 дол.США/кг.

Також в інформаційних ресурсах митниці наявна інформація про митне оформлення товару за кодом згідно УКТЗЕД (товар №2 за ЕМД) «арматура кріплення, фурнітура, нова з недорогоцінних металів (вуглецева сталь, без маркування), що використовується для меблів: ТSТ 4014 Месhan? Sm 1800 пар Призначення: використання у меблевому виробництві, а саме : в механізмах трансформації м`яких меблів», імпортованого за угодою з виробником, країна походження та відправлення Туреччина, комерційні умови поставки EXW - BURSA, митне оформлення якого здійснено за самостійно заявленим резервним методом та випущеного у вільний обіг за ЕМД від 30.10.2024 № 5499U6 за ціною 4,55 дол.США/кг.

З урахуванням вищезазначеного митна вартість товарів №1,2 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, та ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості товарів, враховуючи країну виробництва та експорту, опис товару, призначення, обсяги ввезення:

- товару №1 до рівня ЕМД від 25.11.2024 № 24UA30U5 за ціною 4,6246 дол.США/кг.;

- товару №2 до рівня ЕМД від 30.10.2024 № 5499U6 за ціною 4,55 дол.США/кг.

Скориставшись правом на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, підприємство задекларувало зазначені товари, а митниця випустила їх у вільний обіг за ЕМД №25UА52U7 від 06.01.2025

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000544/1 від 29.10.2024 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач приймаючи спірне рішення діяв протиправно.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з оскарженим рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, підставою для його прийняття є те, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митниця дійшла висновку про наявність розбіжностей у наданих на підтвердження заявленої митної вартості документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, у зв`язку із чим повідомлено декларанта про те, що подані ним документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) Відповідно до п.3.3 зовнішньоекономічного контракту від 03.06.2019 №03-06-2019 вказано, що умови оплати визначаються сторонами в специфікаціях до контракту. Згідно з специфікацією №25 від 16.12.2024 визначено умови оплати: 100% передоплата. До митного оформлення декларантом надано банківський платіжний документ: Swift від 18.12.2024 на суму 16950 00 дол. США. При цьому, в графі 70 «Призначення платежу» цього платіжного документу наявне лише посилання на контракт від 03.06.2019 №03-06-2019. Банківський платіжний документ: Swift від 18.12.2024 оформлено без дотримання вимог Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216.

2) Відповідно до п.1.1 контракту від 03.06.2019 №03-06-2019 покупець купує товар в кількості, комплекті, асортименті та по цінам, зазначеним у специфікації до даного контракту. Специфікація №25 від 16.12.2024 видана пізніше, ніж продавцем видано рахунок-проформу №3122024 від 03.12.2024 на покупку оцінюваної партії товару.

3) Відповідно до відомостей документів, наданих декларантом до митного оформлення, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки EXW Bursa (Туреччина), згідно Інкотермс. Відповідно до відомостей декларації митної вартості, декларантом до ціни товару додані витрати на транспортування - 34257,00 гри, навантаження - 1000,00 грн. З метою підтвердження заявленого рівня вартості транспортування декларантом до митного контролю надано, рахунок на оплату від 02.01.2025 №1, заявку на перевезення № 7546 від 18.12.2024, довідку про транспортні витрати від 02.01.2025 б/н, договора з експедиторами та перевізником. Відповідно до відомостей рахунку на оплату від 02.01.2025 №1, визначені наступні витрати на транспортування оцінюваної партії товарів: надання послуг з організації перевезення вантажів з залученням перевізника по маршруту м. Бурса п/п Порубне-Сірет- 35257,00 грн, надання послуг з організації перевезення вантажів по маршруту п/п Порубне-Сірет -м.Дніпро- 23504,00 грн. Рахунок на оплату від 02.01.2025 №1 не кореспондується із Заявкою на перевезення № 7546 від 18.12.2024. З урахуванням зазначеного, в наданому до митного оформлення рахунку ТОВ «Логістік Автотроне» від 02.01.2025 №1 відсутні відомості щодо заявленого рівня витрат на навантаження товару на транспортний засіб. Заявлені витрати на навантаження 1000,00 грн. не підтверджено документально та неможливо перевірити числове значення заявлених витрат у відповідності до положень статті 54 МКУ.

4) Надана копія митної декларації країни відправлення від 19.12.2024 №24341300ЕХ01047979 містить посилання на реквізити е-фактури від 19.12.2024 №У624/1. Вказаний документ до митного оформлення оцінюваного товару не надавався.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Так, суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи, щодо сумнівів в повноті оплати позивачем імпортованих товарів, обґрунтовано зазначив проте, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару, при цьому судом першої інстанції правильно з`ясовано, що факт поставки товару також підтверджується ЦМР №002058 від 20.12.2024 року, де міститься посилання на рахунок-інвойс №DTL609 від 19.12.2024 року.

Як з`ясовано судом першої інстанції: на виконання умов Контракту ціна за одиницю товару зафіксована у проформі-інвойсі №3122024 від 03.12.2024 року та зазначена орієнтовна кількість у розмірі 12800 шт. на загальну суму 16 950 доларів США.

16.12.2024 року ТОВ «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» та компанія «Т.S.Т. OTOMOTIV ITHALAT IHRACAT ТІС LTD», Туреччина погодили Специфікацію №25 до контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року, в якій сторонами було узгоджено поставку товару на суму 16950 США у кількості 12 800 шт., а також умови постачання товару EXW - BURSA та умови оплати 100% передплата.

Згідно з рахунком-інвойсом №DTL609 від 19.12.2024 року було поставлено товару 12 800 штук на загальну суму 16 950 доларів США, що також було відображено у пакувальному листі від 16.12.2024 року.

Факт поставки товару також підтверджується ЦМР №002058 від 20.12.2024 року, де міститься посилання на рахунок-інвойс №DTL609 від 19.12.2024року.

Також, до митного оформлення ТОВ «АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ» було надано банківський платіжний документ Swift від 18.12.2024 на суму 16950 00 дол. США., в графі 70 якого міститься посилання на контракт №03-06-2019 від 03.06.2019 року.

Крім того, суд колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про повноту включення позивачем транспортної складової до митної вартості товару враховуючи надання позивачем з метою підтвердження заявленого рівня вартості транспортування декларантом до митного контролю: договору перевезення №17-12 від 17.12.2024 року; договору перевезення №з30/01/2024/1/24 від 30.01.2024 року; договору перевезення №09/01/2023/2 від 09.01.2023 року; ЦМР №002058 від 20.12.2024 року; рахунку на оплату від 02.01.2025 №1; заявки на перевезення №7546 від 18.12.2024; довідки про транспортні витрати від 02.01.2025; договору перевезення №09/01/2023/2 від 09.01.2023 року.

При цьому довідкою про транспортні витрати від 02.01.2025 року б/н передбачено, що транспортні витрати консолідованого вантажу до кордону України по заявці на транспортне експедирування автомобільним транспортом АВ 9413 ІА / АВ 0716 ХЕ - Бурса (Туреччина) - п/пСірет-Порубне (Україна) складають 35 257,00 грн., в тому числі навантажувальні роботи -1000 грн. -п/пСірет-Порубне (Україна) - м. Дніпро (Україна)- 23 504,00 грн. Загальна вартість: 58 761,00 грн. Вантажно-розвантажувальні роботи та експортні формальності входять у вартість доставки Страхування вантажу не проводилося.

Таким чином, суд, зважаючи на надані позивачем до митного оформлення документи щодо транспортування товару, дійшов правильного висновку про необґрунтованість аргументів митного органу, оскільки позивачем надано документи, які дають змогу перевірити суму сплачену за транспортування товару.

Щодо тверджень відповідача відносно не надання е-фактури від 19.12.2024 №V624/1 зазначеної у копії митної декларації країни відправлення від 19.12.2024 №24341300ЕХ01047979, суд першої інстанції правильно зазначив, що копія митної декларації країни відправлення та сертифікат якості передбачені як додаткові документи, що надаються (за їх наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Водночас митницею не зазначено у зв`язку з якими розбіжностями в документах, що впливають на правильність визначення митної вартості, висувається вимога про надання вказаних документів.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача в обґрунтування оскарженого рішення на те, що відповідно до п.1.1 контракту від 03.06.2019 №03-06-2019 покупець купує товар в кількості, комплекті, асортименті та по цінам, зазначеним у специфікації до даного контракту; при цьому специфікація №25 від 16.12.2024 видана пізніше, ніж продавцем видано рахунок-проформу №3122024 від 03.12.2024 на покупку оцінюваної партії товару, оскільки відповідач не зазначає яким чином ця обставина впливає на числове значення митної вартості товару.

З наведеного випливає, що подані декларантом до митного органу документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що зазначені митницею у повідомленні декларанту та рішенні про коригування митної вартості зауваження та розбіжності, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття спірного рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості, оскільки вони носять формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне не вказує на наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.

Враховуючи правильне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та надання спірним правовідносинам правильної оцінки, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару позивача за ціною договору.

Під час судового розгляду митний орган не надав доказів того, що документи, подані позивачем, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. Відповідачем не спростовано, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, тобто не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню, відмінного від основного методу.

Отже, позивач надав митному органу належні та допустимі докази на підтвердження ціни заявленого до декларування товару по спірному рішенню і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що відповідач у оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів не дотримався вимог, які зазначені вище, тому оскаржуване рішення митниці не може вважатися обґрунтованим та таким, що відповідає п.3 ч.2 ст.2 КАС України.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та необхідність скасування оскарженого рішення про коригування митної вартості товару.

Щодо доводів відповідача про завищення представником позивача вартості правової допомоги враховуючи типовість цієї справи, та здійснення представником позивача представництва «в 32 аналогічних справах у 2024 році та в 4 справах у 2025 році» слід зазначити наступне.

Так, у постанові від 13 травня 2021 року у справі №200/9888/19-а Верховний Суд виклав висновок щодо застосування статей 134, 139 КАС України та ролі суду під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. Так, Верховний Суд зазначив, що відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Отже, враховуючи те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд апеляційної інстанції вважає, що саме лише посилання на розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та її типовість, як справи щодо оскарження рішення митного органу, а також участь представника позивача «в 32 аналогічних справах у 2024 році та в 4 справах у 2025 році» не є тими обставинами, що впливають на обсяг правової допомоги та свідчать про неспівмірность витрат сторони на правничу допомогу в цій справі.

Також, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Під час розгляду справи суд першої інстанції дослідив та правильно вирішив усі основні питання віднесені на його розгляд та аргументи позивача та відповідача, тому підстав для повторного вирішення цих аргументів у зв`язку з їх викладенням в апеляційній скарзі немає, а всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновки суду викладені в оскарженому рішенні.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, за необхідне апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, так як суд першої інстанції об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року у справі №160/6666/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 14 серпня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов