Справа № 200/3614/25
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року Справа№200/3614/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №28 від 16.04.2025 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення з заявою про призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона звернулась через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою від 03.03.2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №28 від 11.03.2024 року відмовлено в призначенні пенсії на підставі: - заявниця звернулась раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку; - до страхового стажу не зараховано періоди роботи, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 28.09.1982 : - З 30.01.1986 по 26.05.1986, оскільки відсутня інформація щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість вихододнів); з 21.11.1988 по 05.04.1989, оскільки в підставах внесення запису про звільнення з роботи не зазначено номер наказу на звільнення; з 01.01.1992 по 31.12.1993, з 01.01.1994 по 01.08.1994, з 16.10.1995 по 28.08.1998, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. В зв`язку з цим, до страхового стажу зараховано періоди роботи на території РРФСР по 31.12.1991.

Позивач повторно звернулась через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою від 15.08.2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №28 від 23.08.2024 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік. Позивачу не зараховано до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки № НОМЕР_2 від 28.09.1982: З 30.01.1986 по 26.05.1986, оскільки відсутня інформація щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість вихододнів); з 21.11.1988 по 05.04.1989, оскільки в підставах внесення запису про звільнення з роботи не зазначено номер наказу на звільнення; з 01.01.1992 по 31.12.1993, з 01.01.1994 по 01.08.1994, з 16.10.1995 по 28.08.1998, оскільки стаж набутий на території рф, та оскільки з 01.01.2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/7678/24 від 25.11.2024 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2025 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №28 від 23.08.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.08.2024 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до загального страхового стажу періодів роботи з 30.01.1986 по 26.05.1986, з 21.11.1988 по 05.04.1989, з 01.01.1992 по 31.12.1993, з 01.01.1994 по 01.08.1994, з 16.10.1995 по 28.08.1998.

Після набрання чинності рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2024 у справі№200/7678/24 позивач декілька разів через Портал пенсійного фонду зверталась до відповідача з клопотанням від 08.04.2025 року про виконання рішення суду та зі скаргою від 27.04.2025 у зв`язку з невиконанням вищезазначеного рішення суду. Рішенням від 16.04.2025 №28, відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (в подальшому Закон 1058- IV) та пунктом 14.4 Прикінцевих положень Закону 1058-IV через відсутність повідомлення про неотримання пенсії від органів РФ станом на момент звернення.

Позивач з рішенням відповідача не може погодитись та вважає відмову у призначенні пенсії протиправною, прийнятою всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для осіб, що мають право на отримання пенсії у старості.

Ухвалою суду від 26 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

В установлений законом строк, відповідачем наданий відзив на адміністративний позов, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася із заявою від 15.08.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Звернення від 15.08.2024 ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі-Закон №1058-IV) було опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961, спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.08.2024 № 28 по зверненню від 15.08.2024 ОСОБА_1 , відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2024 по справі №200/7678/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 15.08.2024 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до загального страхового стажу періодів роботи з 30.01.1986 по 26.05.1986, з 21.11.1988 по 05.04.1989, з 01.01.1992 по 31.12.1993, з 01.01.1994 по 01.08.1994, з 16.10.1995 по 28.08.1998.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2024 по справі №200/7678/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву про призначення пенсії за віком від 15.08.2024, подану через веб портал Пенсійного фонду України:

- встановлено, що заявниця зареєстрована та фактично проживає в Донецькій області, м. Маріуполь. Заява про призначення пенсії за віком та наданий пакет документів не містять інформації про неотримання заявницею пенсії від органів РФ.

- до страхового стажу зараховано періоди роботи з 30.01.1986 по 26.05.1986, з 21.11.1988 по 05.04.1989, з 01.01.1992 по 31.12.1993, з 01.01.1994 по 01.08.1994, з 16.10.1995 по 28.08.1998.

Згідно наданих документів, рішення суду та даних персоніфікованого обліку страховий стаж заявниці для визначення права на пенсію склав 35 років 10 місяців 28 днів. До страхового стажу зараховано наступні періоди: з 29.09.1982 по 26.08.1983, з 01.09.1983 по 27.12.1985 (навчання), з 30.01.1986 по 26.05.1986 (за рішенням суду), з 16.07.1986 по 04.07.1988, з 05.07.1988 по 20.11.1988 (догляд за дитиною), з 21.11.1988 по 05.04.1989 (за рішенням суду), з 06.04.1989 по 19.04.1989 (догляд за дитиною), з 20.04.1989 по 31.07.1991, з 18.11.1991 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 31.12.1993 (за рішенням суду), з 01.01.1994 по 01.08.1994 (за рішенням суду), з 16.10.1995 по 28.08.1998 (за рішенням суду), з 11.02.1999 по 31.08.1999 (безробіття), з 01.09.1999 по 30.06.2000, з 01.09.2000 по 31.05.2002, з 01.07.2002 по 31.12.2002, з 01.01.2004 по 31.01.2020, з 01.02.2020 по 31.03.2022, з 01.03.2024 по 15.03.2024.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2024 по справі №200/7678/24 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.04.2025 №28 по зверненню від 15.08.2024 ОСОБА_1 , прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України №1058 та пунктом 14.4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV через відсутність повідомлення про неотримання пенсії від органів РФ станом на момент звернення.

Пунктом 144 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 визначено, що громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та РФ неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії. Дану довідку при подані заяви про призначення пенсії позивачем не надано.

Вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області правомірно відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю підтвердження неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ.

На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи, що суддя перебувала у відпустці, справа розглядається негайно після виходу з відпустки за графіком.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом установлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Позивач з березня 2022 року по теперішній час проживає на території Словацької Республіки, що підтверджується довідкою про тимчасовий захист.

15.08.2024 позивач звернулась до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності та за результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України Донецькій області винесено рішення про відмову у призначені пенсії №28 від 23.08.2024.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2024 по справі №200/7678/24, яке набрало законної сили 13.03.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84116, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №28 від 23.08.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.08.2024 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до загального страхового стажу періодів роботи з 30.01.1986 по 26.05.1986, з 21.11.1988 по 05.04.1989, з 01.01.1992 по 31.12.1993, з 01.01.1994 по 01.08.1994, з 16.10.1995 по 28.08.1998.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84116, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 16.04.2025 №28.

Встановлено, що вік заявниці- 60 років.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2024 по справі №200/7678/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 15.08.2024 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до загального страхового стажу періодів роботи з 30.01.1986 по 26.05.1986, з 21.11.1988 по 05.04.1989, з 01.01.1992 по 31.12.1993, з 01.01.1994 по 01.08.1994, з 16.10.1995 по 28.08.1998.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2024 по справі №200/7678/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області:

- повторно розглянуто заяву про призначення пенсії за віком від 15.08.2024, подану через веб портал Пенсійного фонду України. Встановлено, що заявниця зареєстрована та фактично проживає в Донецькій області, м. Маріуполь. Заява про призначення пенсії за віком та наданий пакет документів не містять інформації про неотримання заявницею пенсії від органів Російської федерації,

- зараховано до страхового стажу періоди роботи з 30.01.1986 по 26.05.1986, з 21.11.1988 по 05.04.1989, з 01.01.1992 по 31.12.1993, з 01.01.1994 по 01.08.1994, з 16.10.1995 по 28.08.1998. Згідно наданих документів, рішення суду та даних персоніфікованого обліку страховий стаж заявниці для визначення права на пенсію склав 35 років 10 місяців 28 днів. До страхового стажу зараховано наступні періоди: з 29.09.1982 по 26.08.1983, з 01.09.1983 по 27.12.1985 (навчання), з 30.01.1986 по 26.05.1986 (за рішенням суду), з 16.07.1986 по 04.07.1988, з 05.07.1988 по 20.11.1988 (догляд за дитиною), з 21.11.1988 по 05.04.1989 (за рішенням суду), з 06.04.1989 по 19.04.1989 (догляд за дитиною), з 20.04.1989 по 31.07.1991, з 18.11.1991 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 31.12.1993 (за рішенням суду), з 01.01.1994 по 01.08.1994 (за рішенням суду), з 16.10.1995 по 28.08.1998 (за рішенням суду), з 11.02.1999 по 31.08.1999 (безробіття), з 01.09.1999 по 30.06.2000, з 01.09.2000 по 31.05.2002, з 01.07.2002 по 31.12.2002, з 01.01.2004 по 31.01.2020, з 01.02.2020 по 31.03.2022, з 01.03.2024 по 15.03.2024.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2024 по справі №200/7678/24 прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 призначенні пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України №1058 та пунктом 14.4 Прикінцевих положень Закону №1058 через відсутність повідомлення про неотримання пенсії від органів РФ станом на момент звернення.

15.05.2025 позивач через портал Пенсійного фонду України подала до відповідача клопотання до якого додала повідомлення про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ та довідку про підтвердження надання/продовження допустимого терміну перебування на території Словацької Республіки та інші документи.

Відповідач, розглянувши звернення позивача від 15.05.2025 листом від 26.06.2025 №20749-14790/І-02/8-0500/25 повідомило про наступне.

Повідомлення про неотримання пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ від 15.05.2025 долучено до електронної пенсійної справи.

Оскільки прийнято рішення від 16.04.2025 про відмову в призначені пенсії, підстави для проведення виплати пенсії відсутні.

Не погоджуючись з рішенням від 16.04.2025 №28, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право на пенсію в Україні є конституційним правом громадянина України.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини першої та частиною четвертою статті 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Аналізуючи зазначені норми права, суд доходить висновку, що, за загальним правилом, право на призначення (перерахунок, поновлення) пенсії мають громадяни України незалежно від місця проживання та іноземці і особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, на умовах та порядку, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

Зазначений підхід узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 30.01.2020 у справі №489/5194/16-а та від 30.09.2021 у справі № 540/4060/20.

У статті 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з положеннями статті 26 Закону № 1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Сторонами не заперечується, що позивач громадянка України, на час звернення до органів Пенсійного фонду України, досягла 60 років, на час звернення із заявою про призначення пенсії (15.08.2024) мала достатній страховий стаж (35 років 10 місяців 28 днів), проте відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю повідомлення про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ, у зв`язку з чим прийнято рішення від 16.04.2025 №28.

При цьому відповідач зазначає, що заявниця зареєстрована та фактично проживає в Донецькій області, м. Маріуполь, заява про призначення пенсії за віком та наданий пакет документів не містять інформації про неотримання заявницею пенсії від органів РФ.

Суд не погоджується із зазначеними висновками пенсійного органу з огляду на таке.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший; заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання; заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з пунктом 1.5 розділу І Порядку №22-1 розгляд заяв, передбачених пунктом 1.1 цього розділу, поданих громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ, здійснюється з урахуванням Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №234.

Згідно з пунктом 1.8 розділу І Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Розділ ІІ Порядку №22-1 визначає перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший. При цьому пунктом 2.1. Порядку №22-1 не передбачений обов`язок на подання такого документа громадянином України при призначенні (поновленні) пенсії як атестат про припинення виплати пенсії.

Відповідно до підпункту 9 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення РФ як одержувач пенсії.

У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та РФ неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ підтверджується повідомленням про це органу, що призначає пенсію, в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії (для осіб, зазначених у пункті 14-4 розділу XV Закону).

Водночас за пунктом 4.12 Порядку № 22-1 при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви про переведення виплати пенсії за новим місцем проживання надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем фактичного проживання пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається (електронна пенсійна справа передається) органу, що призначає пенсію, за новим місцем фактичного проживання.

Згідно з абзацом десятим пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати (пункт 2 частини першої статті 64 Закону №1058-IV).

За наведеного вище суд зазначає, що саме на орган, що призначає пенсію, покладено обов`язок у разі переїзду пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці надсилання запиту про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера.

Крім того, суд бере до уваги, що в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан, який діє на момент розгляду цієї справи. Акціонерне товариство «Укрпошта» з 24.02.2022 тимчасово припинило приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень з призначенням до РФ, тому позивач не може з об`єктивних причин надіслати до компетентного органу РФ відповідний запит та отримати підтвердження виплати чи припинення виплати пенсії органами Пенсійного фонду РФ.

З огляду на викладене, відсутність інформації про припинення виплати пенсії не може бути підставою для відмови у призначенні, поновленні виплати пенсії за новим місцем проживання пенсіонера. Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у постанові від 17.09.2024 у справі №580/3576/22.

Суд також враховує, що згідно з пунктом 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Однак, у ході розгляду справи пенсійний орган не подав жодних доказів та на навів жодних аргументів на підтвердження правомірності дій з приводу нереалізації управлінської функції у порядку наведеної норми. Так, суд встановив, що дійсно в заяві про призначення пенсії від 15.08.2024 відсутнє повідомлення позивача про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ, проте такий недолік є підставою для повернення заяви на дооформлення, а не підставою для відмови у призначенні пенсії.

Реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний орган Пенсійного фонду, в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства, повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності - роз`яснити такій особі її права, а також надати строк для усунення виявлених недоліків.

Крім того, 15.05.2025 позивач через портал Пенсійного фонду України подала до відповідача клопотання до якого додала повідомлення про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ та довідку про підтвердження надання/продовження допустимого терміну перебування на території Словацької Республіки та інші документи.

Відповідач, листом від 26.06.2025 №20749-14790/І-02/8-0500/25 повідомив, що повідомлення про неотримання пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ від 15.05.2025 долучено до електронної пенсійної справи. Оскільки прийнято рішення від 16.04.2025 про відмову в призначені пенсії, підстави для проведення виплати пенсії відсутні.

Суд підсумовує, що така підстава, як відсутність та неможливість отримання пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення РФ, не є обґрунтованою та не може бути підставою для відмови в призначенні пенсії, а беручи до уваги відсутність в заяві про призначення пенсії від 15.08.2024 (за результатом розгляду якої було прийнято оскаржуване рішення від 16.04.2025 №28) повідомлення позивача про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ, відповідач повинен був з`ясувати такі відомості безпосередньо у позивача до прийняття оскарженого рішення або повернути заяву на дооформлення (з урахуванням повноважень, встановлених у пункті 4.2 Порядку №22-1), у зв`язку з чим суд дійшов висновку про передчасність прийняття відповідачем рішення від 16.04.2025 №28, тому таке є протиправним та підлягає скасуванню.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, суд враховує наступне.

За змістом частини четвертої статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Адміністративний суд надає оцінку рішенню суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, виключно з огляду на зміст такого рішення.

Суд враховує, що відсутність повідомлення про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ на момент подання заяви не перешкоджало відповідачу з`ясувати такі відомості безпосередньо у позивача до прийняття оскарженого рішення, проте з`ясування таких обставин відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду, і суд не може перебирати на себе таку функцію та здійснювати розрахунок страхового стажу особи та визначати його достатність для призначення пенсії.

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

В даному випадку із заявою про призначення/переведення на пенсію за віком на пільгових умовах позивач звернулась 15.08.2024.

З урахуванням вищевикладеного та з метою ефективного захисту порушених прав, свобод, інтересів позивача, суд приходить до висновку що належним буде зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення з заявою про призначення пенсії.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про передчасність прийняття відповідачем рішення про відмову в призначенні пенсії, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позовну немайнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 968,96 грн. понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №28 від 16.04.2025 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення з заявою про призначення пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 гривень.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14 серпня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова