Справа № 120/6015/25
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 серпня 2025 р. Справа № 120/6015/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Поліщук І.М.,

за участі секретаря судового засідання: Зданевич Н.Ю.

представника позивача: Слуцької Т.В.

представника відповідача: Герасимової О.С.

представника відповідача: Мінаєвої Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного сервісного центру МВС, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях

про: визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю наказу Головного сервісного центру МВС №2-31/48-КП від 31.03.2025 у про звільнення позивача з посади начальника територіального сервісного центру №0544 (на правах відділу, м. Тульчин, Вінницької області) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях, 2 квітня 2025 року, у зв`язку з набранням законної сили вироку суду за вчинення умисного кримінального правопорушення.

Ухвалою від 06.05.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 27.05.2025.

Ухвалою від 27.05.2025 постановленою судом із занесенням до протоколу судового засідання, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 10.07.2025.

Ухвалою від 10.07.2025 відкладено судовий розгляд справи до 24.07.2025.

Судове засідання 24.07.2025 не відбулось, у зв`язку з відсутністю інтернет зв`язку в приміщенні Вінницького окружного адміністративного суду. Наступне судове засідання призначено на 31.07.2025.

В судовому засіданні 31.07.2025 оголошено перерву до 07.08.2025.

В судовому засіданні 07.08.2025 представник позивача підтримала вимоги даного позову.

Представники відповідачів в судовому засіданні заперечили щодо задоволення даного позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзивах на позовну заяву. Окрім іншого зазначили, що формулювання норми пункту 4 частини 1 статті 84 Закону №889-VIII як підставу для припинення державної служби у зв`язку із втратою права на державну службу не передбачає обов`язкове застосування до особи, визнаної винною у вчиненні умисного злочину, покарання у вигляді заборони займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням функцій держави.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 22.03.2024 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника територіального сервісного центру №0544 (на правах відділу, м. Тульчин, Вінницької області) регіональний сервісний центр у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС).

28.02.2025 Вінницьким міським судом Вінницької області у справі №127/3003/25 ухвалено вирок, яким, окрім іншого, вирішено:

- затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.01.2025 між прокурором Вінницької обласної прокуратури Веселовського О.О. та обвинуваченим ОСОБА_1 , у присутності захисника обвинуваченого адвоката Ткача Ю.А., у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2024 за №0000683, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України;

- визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, із застосуванням положень статті 69 Кримінального кодексу України, у вигляді штрафу в розмірі тридцяти шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 612 000 (шістсот дванадцять тисяч) грн 00 коп., без позбавлення права обіймати певні посади чи займати певною діяльністю та без конфіскації майна.

Наказом ГСЦ МВС від 31.03.2025 року № 2-31/48-КП "Про звільнення ОСОБА_1 ", на підставі пункту 4 частини першої статті 84 Закону України "Про державну службу", ОСОБА_1 звільнено з посади начальника територіального сервісного центру № 0544 (на правах відділу, м. Тульчин, Вінницької області) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС), з 02 квітня 2025 року, у зв`язку із набранням законної сили вироку суду за вчинення умисного кримінального правопорушення, із припиненням державної служби.

Разом із тим, не погоджуючись із наказом ГСЦ МВС від 31.03.2025 № 2-31/48-КП, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закону України "Про Державну службу" визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 Закону України "Про Державну службу" державна служба припиняється:

1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону);

2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону);

3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону);

4) за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону);

5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону);

6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону);

7) у разі виходу державного службовця на пенсію або досягнення ним 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом;

8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади";

9) з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88-1 цього Закону).

Згідно із положеннями п. 4 ч. 1 ст. 84 Закону України "Про Державну службу", підставою для припинення державної служби у зв`язку із втратою права на державну службу або його обмеженням, окрім іншого, є набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо державного службовця за вчинення умисного кримінального правопорушення та/або встановлення заборони займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням функцій держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Закону України "Про Державну службу", у випадках, зазначених у пунктах 1-4, 6 частини першої цієї статті, суб`єкт призначення зобов`язаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення факту, передбаченого цією статтею, якщо інше не встановлено законом, а у випадку, зазначеному у пункті 5 частини першої цієї статті, - у порядку, визначеному статтею 32 цього Закону.

Як уже було встановлено судом вище, 28.02.2025 Вінницьким міським судом Вінницької області у справі №127/3003/25 ухвалено вирок, яким, окрім іншого, вирішено:

- затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.01.2025 між прокурором Вінницької обласної прокуратури Веселовського О.О. та обвинуваченим ОСОБА_1 , у присутності захисника обвинуваченого адвоката Ткача Ю.А., у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2024 за №0000683, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України;

- визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, із застосуванням положень статті 69 Кримінального кодексу України, у вигляді штрафу в розмірі тридцяти шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 612 000 (шістсот дванадцять тисяч) грн 00 коп., без позбавлення права обіймати певні посади чи займати певною діяльністю та без конфіскації майна.

Відповідний вирок набрав законної сили від 01.04.2025.

Як наслідок, наказом ГСЦ МВС від 31.03.2025 №2-31/48-КП "Про звільнення ОСОБА_1 ", на підставі пункту 4 частини першої статті 84 Закону України "Про державну службу", ОСОБА_1 звільнено з посади начальника територіального сервісного центру № 0544 (на правах відділу, м. Тульчин, Вінницької області) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС), з 02.04.2025, у зв`язку із набранням законної сили вироку суду за вчинення умисного кримінального правопорушення, із припиненням державної служби.

Поряд із цим, обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного наказу від 31.03.2025 №2-31/48-КП представник позивача зазначив, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/3003/25 не було застосовано до позивача покарання у вигляді встановлення заборони займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням функцій держави.

Разом із тим, такі твердження представника позивача суд оцінює критично та звертає увагу на те, що за своїм юридичним змістом застосування в офіційно-діловому, нормативному та науковому стилях сполучників "та" і "або" через скісну риску передбачає можливість обрати як варіант їх використання як єднального, так і розділового сполучників.

Обидва сполучники в такій конструкції є самостійними, незалежними один від одного та мають рівне юридичне значення.

При цьому розділовий сполучник "або" вказує на альтернативність обставин, які мають наслідком звільнення державного службовця із займаної посади. Тобто, використання розділового сполучника "або" вказує на те, що наслідок настає за наявності хоча б однієї з перелічених умов.

Тобто, вказаною правовою нормою визначено дві самостійні підстави для звільнення державного службовця - (1) набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо державного службовця за вчинення умисного кримінального правопорушення, і (2) встановлення заборони займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням функцій держави, при чому ці дві підстави можуть існувати як окремо, так і одночасно.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.12.2020 по справі №822/3013/17.

Таким чином, враховуючи те, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/3003/25, окрім іншого, визнано винуватим ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про обґрунтованість оскаржуваного у даній справі наказу та, як наслідок, відсутність підстав для його скасування.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головний сервісний центр МВС України (вул. Лук`янівська, 62, м. Київ, )

Відповідач: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (вул. Ботанічна, 24, м. Вінниця, )

Повний текст рішення складено 14.08.2025.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна