Справа № 805/1288/17-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року справа №805/1288/17-а

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Геращенко І.В., при секретарі судового засідання Бабіч Є.О., за участю представника позивача Криволап А.Г., представника відповідача Каморнікова Ю.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі № 805/1288/17-а (головуючий І інстанції Олішевська В.В.) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області про: стягнення заборгованості у розмірі 3299170,91 грн., а саме: у розмірі 3259779,91 грн. податок на додану вартість, у розмірі 39391,00 грн. податок на прибуток,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, звернувся до суду з позовом до Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області про: стягнення заборгованості у розмірі 3299170,91 грн., а саме: у розмірі 3259779,91 грн. податок на додану вартість, у розмірі 39391,00 грн. податок на прибуток.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на 22.02.2017 р. відповідач має податковий борг перед бюджетом в сумі 3299170,91 грн., а саме: податковий борг виник на підставі податкових декларацій та уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість:

04.02.2015 р. УДСО при ГУМВС України в Донецькій області подано до податкового органу податкову декларацію № з податку на прибуток підприємств за 2014 р., якою самостійно визначено податкові зобов`язання в сумі 39221 грн. Граничний строк сплати 10.04.2015 р., станом на 22.02.2017 р. зазначена сума не сплачена;

19.12.2015 р. УДСО при ГУМВС України в Донецькій області подано до податкового органу податкову декларацію № з податку на додану вартість за листопад 2015 р., якою самостійно визначено податкові зобов`язання в сумі 418129 грн. Граничний строк сплати 31.12.2015 р., станом на 22.02.2017 р. зазначена сума не сплачена;

Податковий борг самостійно визначений боржником в податковій звітності (деклараціях) станом на 22.02.2017 р. 457350 грн.

Крім того податковий борг виник на підставі податкових повідомлень рішень якими визначено суми штрафних фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, а саме:

податкове повідомлення рішення № від 09.12.2016, яким застосовано штраф за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201. 120-1 ПК України 88078,03 грн.;

податкове повідомлення рішення № від 27.12.2016, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на прибуток на суму 170 грн.;

податкове повідомлення рішення № від 13.01.2017, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість на суму 859410,57 грн.;

податкове повідомлення рішення № від 13.01.2017, яким застосовано штраф за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1954735,98 грн.

Податковий борг згідно податкових повідомлень - рішень станом на 22.02.2017 р. -2822394,58 грн.

Також згідно облікової картки платника податків з податку на додану вартість у відповідача обліковується пеня в розмірі 19426,33 грн.

Загальна сума заборгованості складає 3299170,91 грн.

Оскільки сума заборгованості відповідачем самостійно не сплачена позивач просив стягнути її в судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі № 805/1288/17-а у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до п.п. 98.1.2 п. 98.1 ст. 98 Кодексу, під реорганізацією платника податків розуміється зміна його правового статусу, яка передбачає будь-яку з таких дій або їх поєднання, зокрема злиття платників податків, а саме передача майна платника податків до статутних фондів інших платників податків, унаслідок чого відбувається ліквідація платника податків, який зливається з іншими.

Таким чином до моменту завершення такої реорганізації УДСО при ГУ МВС України в Донецькій області є платником податків відповідно до статті 15 Кодексу та зобов`язаний виконувати обов`язки, встановлені статтею 16 цього Кодексу, зокрема: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом (п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Кодексу). В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги проти чого заперечував представник відповідача, який вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідач, Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області є юридичною особою , зареєстроване - 30.08.1993 р. З 17.11.2015 року перебуває в стані припинення за рішенням власників. Строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог - 19.01.2016 року. Місцезнаходження юридичної особи: 84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Гвардійців Кантемирівців, буд. 1А.

Згідно позовної заяви станом на 22.02.2017 року відповідач має податковий борг перед бюджетом в сумі 3299170,91 грн.

З податку на додану вартість, який виник на підставі податкових декларацій та уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість:

04.02.2015 р. УДСО при ГУМВС України в Донецькій області подано до податкового органу податкову декларацію № з податку на прибуток підприємств за 2014 р., якою самостійно визначено податкові зобов`язання в сумі 39221 грн. Граничний строк сплати 10.04.2015 р., станом на 22.02.2017 р. зазначена сума не сплачена;

19.12.2015 р. УДСО при ГУМВС України в Донецькій області подано до податкового органу податкову декларацію № з податку на додану вартість за листопад 2015 р., якою самостійно визначено податкові зобов`язання в сумі 418129 грн. Граничний строк сплати 31.12.2015 р., станом на 22.02.2017 р. зазначена сума не сплачена;

Податковий борг самостійно визначений боржником в податковій звітності (деклараціях) - 457350 грн.

Крім того податковий борг виник на підставі податкових повідомлень рішень якими визначено суми штрафних фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, а саме:

податкове повідомлення рішення № від 09.12.2016, яким застосовано штраф за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201. 120-1 ПК України 88078,03 грн.;

податкове повідомлення рішення № від 27.12.2016, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на прибуток на суму 170 грн.;

податкове повідомлення рішення № від 13.01.2017, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість на суму 859410,57 грн.;

податкове повідомлення рішення № від 13.01.2017, яким застосовано штраф за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1954735,98 грн.

Податковий борг згідно податкових повідомлень - рішень станом на 22.02.2017 р. 2822394,58 грн.

Також згідно облікової картки платника податків з податку на додану вартість у відповідача обліковується пеня в розмірі 19426,33 грн.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1399 Про ліквідацію підрозділів Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ ліквідовано як юридичну особу, зокрема Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області (),

21.12.2015 р. Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку (податковий орган на обліку якого перебував відповідач) звернулась до ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВС України в Донецькій області з заявою про включення до реєстру кредиторів № 6572/2/28-013-25. Відповідно до якої просили визнати кредиторські вимоги на суму 9088292,09 грн.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України від 29.01.2016 року № 50/82 Про передачу майна прав та обов`язків здійснено в установленому порядку безоплатну передачу всього майна, прав та обов`язків, станом на 01 лютого 2016 року, зі сфери управління Міністерства внутрішніх справ України до сфери управління Національної поліції України, а саме: з балансу регіональних підрозділів ДСО при ГУМВС (УМВС) України на баланс регіональних Управлінь поліції охорони.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України від 01.06.2016 року № 451/459 Про затвердження актів приймання передачі майна, прав та обов`язків затверджено акти приймання передачі майна зі сфери управління Міністерства внутрішніх спав України до сфери управління Національної поліції України, а саме акти приймання передачі нерухомого майна з балансу підрозділів Державної служби охорони при ГУМВС, УМВС України на баланс органів поліції охорони.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України від 31.03.2017 року № 232/374 Про передачу нерухомого майна здійснено в установленому порядку безоплатну передачу нерухомого майна зі сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, а саме: з балансу регіональних підрозділів ДСО при ГУМВС (УМВС) України до сфери управління Національної поліції на баланс регіональних управлінь поліції охорони.

Рішенням від 01.02.2016 р. № 12 л/к про результати розгляду вимог кредиторів, частково задоволені вимоги кредитора в сумі 320249,28 грн., та включені до третьої черги кредиторів.

Не погодившись з рішенням ліквідаційної комісії Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку звернулась до господарського суду Донецької області.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.06.2018 року по справі № 905/972/16 позовні вимоги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України до Ліквідаційної комісії Управління державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про зобов`язання визнати кредиторські вимоги в сумі 8768042,81 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів, задоволені.

Зобов`язано Ліквідаційну комісію Управління державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області включити вимоги кредитора - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в сумі 8768042,81 грн. до реєстру вимог кредиторів.

Предметом розгляду Господарським судом Донецької області у справі № 905/972/16 була зокрема декларація відповідача № від 04.02.2015 з податку на прибуток підприємств за 2014 р. на суму 549094,00 грн. Яка є предметом розгляду по даній справі в розмірі авансового платежу 39221 грн. (декларація з податку на прибуток № від 04.02.2015).

Крім того зі змісту вказаного рішення від 22.06.2018 року по справі № 905/972/16 вбачається, що матеріалами справи була підтверджена саме ліквідація, а не реорганізація Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області.

28.09.2018 р. затверджено Проміжний ліквідаційного баланс Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області на 01 вересня 2018 р. відповідно до додатку до зазначеного балансу, вбачається, що вимоги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в сумі 8768,0 тис. грн. включені до третьої черги задоволення вимог кредиторів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Процедура ліквідації регулюється, зокрема, Цивільним та Господарським кодексами України, законами України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Про господарські товариства, Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Ліквідація - це одна із форм припинення юридичної особи. Ліквідація юридичних осіб здійснюється без переходу прав i обов`язків підприємства, що ліквідується, до інших осіб, тобто без правонаступництва. При ліквідації підприємства його права й обов`язки припиняються.

За приписами статті 104 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ЦК України) та статті 59 Господарського кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ГК України), юридична особа припиняється також в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Майнові претензії кредиторів юридичної особи, що ліквідується, задовольняються з її майна. Для виплати грошових сум кредиторів встановлена спеціальна черговість, яка визначена статтею 112 ЦК України. Так, у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом. У другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результатів його інтелектуальної, творчої діяльності. У третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів), у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

За змістом підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України), платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пунктів 36.1, 36.5 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно із пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

За приписами пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

За приписами абзацу 1 пункту 129.4 статті 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За приписами пунктів 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно із частиною першою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

За приписами статті 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 110 ЦК України ліквідація юридичної особи відбувається, зокрема за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Порядок здійснення розрахунків з кредиторами, зокрема з кредиторами, вимоги яких підтверджені рішенням суду, у разі ліквідації юридичної особи за рішенням власника (власників) визначено статтями 111, 112 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 111 ЦК України з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

Зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої статті 112 ЦК України, у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів). Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

Згідно із частиною третьою статті 112 ЦК України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області з 17.11.2015 року перебуває в стані припинення за рішенням власників, згідно рішення Господарського суду Донецької області від 22.06.2018 у справі № 905/972/16 останнього зобов`язано включити вимоги кредитора - Офісу ВПП ДФС у сумі 8768042,81 грн до реєстру вимог кредиторів.

Вказане рішення набрало законної сили 23.07.2018 року, у зв`язку з чим 24.07.2018 року суд видав відповідний наказ.

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи, відповідач перебуває в стані припиненні і з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формуваньне не виключений. Згідно з інформацією з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про юридичних осіб-правонаступників відповідача відсутні.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1399 Про ліквідацію підрозділів Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ ліквідовано як юридичну особу, зокрема Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області

Зазначене вище дає підстави вважати, що відповідач саме ліквідується (перебуваєв стані припинення за рішенням засновників, зокрема на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України №1399 від 07 листопада 2015 року), а не реорганізується, як помилково вважає позивач. Тому до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 98 Податкового кодексу України, яка регулює порядок погашення грошових зобов`язань або податкового боргу у разі реорганізації платника податків та на яку посилається позивач.

Даний правовий висновок також знайшов своє відображення в Постанові Верховного суд від 03.12.2024 року по справі № 805/224/18-а.

Погашення грошових зобов`язань або податкового боргу в разі ліквідації платника податків, не пов`язаної з банкрутством, врегульоване у статті 97 ПК України.

Відповідно до пункту 97.1 статті 97 ПК України у цій статті під ліквідацією платника податків розуміється ліквідація платника податків як юридичної особи або державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрація у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), внаслідок якої відбувається закриття їх рахунків та/або втрата їх статусу як платника податків відповідно до законодавства.

Згідно із пунктом 97.2 статті 97 ПК України у разі якщо власник або уповноважений ним орган приймає рішення про ліквідацію платника податків, не пов`язану з банкрутством, майно зазначеного платника податків використовується у черговості, визначеній відповідно до законів України.

Отже, норми ст. 97 Податкового кодексу України є спеціальними нормами, які встановлюють особливості погашення податкового боргу у разі ліквідації платника податків, не пов`язаної з банкрутством.

Таким чином, суд зазначає, що стягнення коштів з банківського рахунку, на якому акумулюються кошти підприємства, що ліквідується, призводить до порушення порядку черговості задоволення вимог кредиторів, встановленої ст. 112 ЦК України, що в свою чергу порушує приписи ст. 97 Податкового кодексу України, оскільки стягнення коштів з банківських рахунків відбувається негайно після направлення податковим органом до банківської установи платіжної вимоги, без дотримання порядку черговості задоволення кредиторських вимог.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, суд зазначає, що стягнення коштів з банківського рахунку, на якому акумулюються кошти підприємства, що ліквідується, призводить до порушення порядку черговості задоволення вимог кредиторів, встановленої статтею 112 ЦК України, що, в свою чергу, порушує приписи статті 97 ПК України, оскільки стягнення коштів з банківських рахунків відбувається негайно після направлення податковим органом до банківської установи платіжної вимоги, без дотримання порядку черговості задоволення кредиторських вимог.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі № 805/1288/17-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі № 805/1288/17-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 14 серпня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Геращенко