Справа № 932/7639/25
Суддя: Потоцька С. С.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/7639/25
Провадження № 2-а/932/172/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі головуючого -судді Потоцької С.С.

за участю секретаря судового засідання Карапиш А.М.

представника позивача Кобилецького О.І.,

представника відповідача Попенко Ю.К.,

розглянувши адміністративну справу за позовом громадянина Індії ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства,

ВСТАНОВИВ:

Громадян ин Індії ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 18.06.2024 № 015948.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ГУ ДМС у Дніпропетровській області 18.06.2024 прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства одночасно із рішенням про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 18.06.2024 № 33.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 у справі № 160/21931/24 рішення про скасування дозволу на імміграцію визнано протиправним та скасовано; зобов`язане ГУ ДМС України в Дніпропетровській області поновити дію посвідки на постійне проживання; зобов`язане ГУ ДМС України в Дніпропетровській області направити до територіальних органів ДМС України та в Адміністрацію державної прикордонної служби інформацію про протиправність і скасування рішення від 18.06.2024 № 33 про скасування дозволу на імміграцію та поновлення дії посвідки на постійне проживання позивача. Рішення у справі № 160/21931/24 набрало законної сили 10.12.2024.

Позивач вказує, що 03.02.2025 звернувся до ДМС зі заявою про виконання вимог рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 у справі № 160/21931/24 та скасування рішення про примусове повернення. Але отримав лист, в якому зазначено, що частиною шостою ст. 13 ЗУ «Про імміграцію» визначено, що у разі визнання судом протиправним та скасування рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання, дозвіл на імміграцію вважається чинним. Проте рішення від 18.06.2024 № 015948 не оскаржувалось та залишається чинним.

Позивач вказує, що рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 18.06.2024 прийнято на підставі саме рішення про скасування дозволу на імміграцію, яке скасовано рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра відкрито провадження у справі та судове засідання призначене на 29.07.2025.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідач зазначає, що позивач порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, тому 18.06.2024 йому скасовано дозвіл на імміграцію відповідно до ст. 13 Закону України «Про імміграцію», а разом із рішенням про його скасування одночасно має бути прийняте рішення про примусове повернення. Тому, стосовно позивача прийнято рішення від 18.06.2024 № 015948 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства та зобов`язано його покинути територію України у термін до 17.07.2024. На думку відповідача, позивачем пропущений шестимісячний строк на звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки позивачу було відомо про існування оскаржуваного рішення від 18.06.2024 № 015948 ще 21.06.2024, але за його оскарженням до суду він звернувся лише через рік. У зв`язку з чим, просить залишити позов без розгляду.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що на момент прийняття оскаржуваного рішення з боку позивача відсутні порушення міграційного законодавства, у період з 15.09.2016 та по сей день позивач на законних підставах перебуває на території України на підставі чинної посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 , яка має безстрокову дію (рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 у справі № 160/21931/24 визнано противоправним та скасовано рішення відповідача про скасування позивачу дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання № НОМЕР_1 .

Крім того, метою захисту своїх порушених прав та інтересів, позивач звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з першим позовом про визнання протиправними та скасування усіх прийнятих відповідачем рішень, а саме: - рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області № 33 від 18.06.2024 про скасування дозволу на імміграцію в Україну та відповідно зобов`язати відповідача поновити дію посвідки на постійне проживання; - рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області № 015948 від 18.06.2024 про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Однак, 22.07.2024 у Дніпропетровський окружний адміністративний суд у справі№ 160/19211/24 виніс ухвалу про повернення цей позовної заяви оскільки заявлені Позивачем позовні вимоги були підсудні різним судам, підлягали розгляду у різні строки, за різними порядком та формою судового розгляду.

Тому позивач не мав процесуальної можливості в межах одного провадження скасувати усі незаконно прийняті відповідачем рішення відносно нього, а тому вимушений звернутися до суду із цим позовом тільки після отримання судового рішення у справі про визнання протиправними та скасування рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області № 33 від 18.06.2024 про скасування дозволу на імміграцію в Україну.

У судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позовну заяву та скасувати рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства з підстав викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні просив залишити позов без розгляду у зв`язку з пропуском строком звернення до суду.

У судовому засіданні 12.08.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення, проголошення рішення призначено на 14.08.2025.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думки сторін, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що громадянин Індії ОСОБА_1 документувався посвідкою на постійне проживання від 13.08.2004 серія НОМЕР_2 , терміном дії безстроково.

Заступником начальника Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області 18.06.2024 прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 13.08.2004. Видана на підставі цього дозволу на імміграцію посвідка на постійне проживання скасована.

18.06.2024 ГУ ДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення № 015948 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства громадянина Індії ОСОБА_1 .

Листом Управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 18.06.2024 № 1201.3.4/21375-24 повідомлено позивача, що стосовно нього ГУ ДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україні та посвідки на постійне проживання в Україні. А також повідомлено, що рішенням ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 18.06.2024 № 33 позивачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію» скасовано дозвіл на імміграцію від 13.08.2004.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 у справі № 160/21931/24 рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 18.06.2024 № 33, яким позивачу скасовано дозвіл на імміграцію в Україну від 13.08.2004 № 33, визнано протиправним та скасовано. Рішення суду набрало законної сили 10.12.2024.

Щодо пропуску строку звернення до суду.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача просила залишити позов без розгляду через пропуск строку звернення до суду.

За приписами частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що у липні 2024 року, не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з першим позовом про визнання протиправними та скасування усіх прийнятих відповідачем рішень, а саме:

- рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 18.06.2024 № 33 про скасування дозволу на імміграцію в Україну та відповідно зобов`язати відповідача поновити дію посвідки на постійне проживання;

- рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 18.06.2024 №015948 про примусове повернення до країни походження.

22.07.2024 Дніпропетровський окружний адміністративний суд у справі № 160/19211/24 постановив ухвалу про повернення цей позовної заяви, оскільки заявлені позивачем позовні вимоги підсудні різним судам, підлягали розгляду у різні строки, за різними порядком та формою судового розгляду. Тому позивач не мав процесуальної можливості в межах одного провадження скасувати усі незаконно прийняті відповідачем рішення відносно нього, а тому вимушений звернутися до суду із цим позовом тільки після отримання судового рішення у справі про визнання протиправними та скасування рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 18.06.2024 № 33 про скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Крім того, за рекомендаціями представників ГУ ДМС України в Дніпропетровській області позивачем подано не позовну заяву до суду, а безпосередньо заяву на ім`я Голови ДМС України Науменко Н.М. про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни від 03.02.2025 з вимогою скасувати це рішення. Проте у скасуванні було відмовлено. Тому строк на звернення не пропущений.

Враховуючи всі здійсненні ним заходи, просив визнати причини пропуску позивачем процесуального строку на звернення до суду поважними та поновити позивачу строк звернення до суду з оскарженням рішення від 18.06.2025.

Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачем строк звернення до суду дійсно пропущений з поважних причин. Так позивач вжив всі можливі заходи щодо скасування оскаржуваного рішення, виявляв активну поведінку щодо захисту своїх прав, тому суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

За таких обставин, суд поновлює позивачу строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 18.06.2024 № 015948.

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено під час розгляду справи рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 у справі № 160/21931/24 рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 18.06.2024 № 33, яким позивачу скасовано дозвіл на імміграцію в Україну від 13.08.2004 № 33, визнано протиправним та скасовано

Отже, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду є преюдиціальним та приймається судом із беззаперечними обставинами, що були встановленні іншим судом в іншій справі стосовно одних і тих же осіб.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" № 3773-VI (далі - Закон України № 3773-VI).

Відповідно до частини першої ст. 26 Закону України № 3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04. 2012 № 353/271/150 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції іноземці можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну зокрема на підставі рішення територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, про примусове повернення або примусово видворенні на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Пункт 1.6 Інструкції вказує, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є:

- дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

-дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку;

- якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначаються Законом України «Про імміграцію».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про імміграцію» імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання.

Іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання.

У разі скасування дозволу на імміграцію скасовується посвідка на постійне проживання, видана на підставі цього дозволу, у тому числі в порядку обміну (частина друга ст. 12 Закону «Про імміграцію».).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 13 Закону України «Про імміграцію» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, разом із рішенням про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання одночасно приймає рішення про примусове повернення. Копії рішень про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання і примірник рішення про примусове повернення протягом п`яти календарних днів з дня прийняття надсилаються рекомендованим листом особі, стосовно якої вони прийняті, або вручаються їй.

Особа, стосовно якої прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання, повинна виїхати з України протягом строку, визначеного рішенням про примусове повернення.

Якщо за цей час особа не виїхала з України і не оскаржила рішення про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання до суду, вона підлягає примусовому видворенню в порядку, передбаченому законом України.

У судовому засіданні представник відповідача пояснювала, що при скасуванні дозволу на імміграцію, ГУ ДМС України у Дніпропетровській області одночасне приймає рішення про примусове повернення відповідно до частини першої ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Суд наголошує, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2024 у справі № 160/21931/24 рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області про скасування дозволу на імміграцію № 33 визнано протиправним та скасовано;

Зобов`язано відповідача поновити дію посвідки на постійне проживання для позивача.

Рішення від 08.11.2024 справі № 160/21931/24 виконане відповідачем.

Проте, незважаючи на поновлення дозволу на імміграцію та поновлення посвідки на постійне проживання, встановлення факту протиправності скасування дозволу на імміграцію, рішення про примусове повернення від 18.06.2024 № 015948, не скасоване.

Оскільки відповідно до ст. 13 Закону № 2491-III рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 18.06.2024 № 015948 є похідним від рішення про скасування дозволу на імміграцію, тому, на переконання суду, у випадку скасування останнього дозвіл на імміграцію позивача є чинним і правова підстава для прийняття рішення про примусове повернення відсутня.

Відповідно до частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача ( частина друга ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України ).

З урахуванням обставин, встановлених під час розгляду справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача щодо протиправності рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 18.06.2024 № 015948, а тому позов підлягає задоволенню, а рішення від 18.06.2024 № 015948- скасуванню.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 78, 241-246, 288 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов громадянина Індії ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області ( ; 49000, м. Дніпро, вул. В. Липинського, 7) про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 18.06.2024 № 015948 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 18.06.2024 № 015948 про примусове повернення громадянина Індії ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства .

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя С.С.Потоцька