Справа № 200/3680/25
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

14 серпня 2025 року Справа №200/3680/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Голошивця І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмовому провадженні) матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: 22 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, до відповідача 2: 45 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача 1: 22 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, до відповідача 2: 45 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність 22 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу грошового забезпечення з 01.01.2020 по 20.05.2023 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії;

- зобов`язати 45 державну пожежно-рятувальну частину Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області здійснити позивачу перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) за періоди: з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії; з 01.01.2023 року по 20.05.2023 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії із збереженням відсотків показників надбавки за особливості проходження служби та премії та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Звільнено позивача від сплати судового збору. Ухвалено питання дотримання строків звернення в частині позовних вимог у період з 19.07.2022 по 20.05.2023 року суд вирішить під час надання додаткових доказів від відповідача. Встановлений відповідачу 1 строк для надання на адресу суду: відзиву на позовну заяву та усіх наявних доказів на підтвердження зазначеного у ньому; довідку про нараховане грошове забезпечення позивача з 01 січня 2020 по 20 травня 2023 року; належним чином завірені копії витягів з Наказів, яким було зараховано позивача до списків 22 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області та виключено зі списків відповідно; пояснення з приводу чи було письмово ознайомлено позивача про суми, нараховані та виплачені йому під час несення ним служби у період з 19.07.2022 по 20.05.2023 при звільненні із наданням відповідних доказів. Встановлений відповідачу 2 строк для надання на адресу суду: відзиву на позовну заяву та усіх наявних доказів на підтвердження зазначеного у ньому.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року у задоволенні клопотання представника 22 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про виключення співвідповідача по справі №200/3680/25 відмовлено.

В ухвалі суду від 30.05.2025 року щодо строків звернення в частині позовних вимог за період з 19.07.2022 по 20.05.2023 року, суд зазначив.

Верховний Суд у своїй постанові по справі №200/5937/23 від 10.10.2024 зазначив наступний правовий висновок, в силу приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має ним керуватися: - «20. Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

21. Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

22. Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

23. Разом з тим, Суд наголошує, що відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

24. Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

25. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відмінений карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, запроваджений на всій території України постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 (термін якого неодноразово продовжувався).

26. У цій справі суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач був звільнений зі служби у грудні 2022 року, тобто під час дії статті 233 КЗпП України в новій редакції та під час дії карантину, отже до суду з цим позовом повинен був звернутися до 30 вересня 2023 року. Проте адміністративний позов подано до суду у жовтні 2023 року, тобто з порушенням тримісячного строку, визначеного частиною другою статті 233 КЗпП України, без наведення поважних причин пропуску строку звернення до суду. Триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

27. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є вірними, оскільки право на звернення до суду із цим позовом відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній з 19 липня 2022 року) обмежене тримісячним строком, з урахуванням того, що станом на час звернення позивача до суду не діяв карантин.».

З матеріалів доданих до позовної заяви судом не встановлено, що позивача письмово повідомлено про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, що передбачено приписами ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої - Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

За відсутністю цих даних, судом вказано, що питання строку звернення в частині періоду з 19.07.2022 по 20.05.2023 року суд вирішить під час надання додаткових доказів від відповідача, а саме в частині часу коли було письмово ознайомлено позивача про суми, які нараховані та виплачені йому при звільненні.

Окремо суд також зауважує, що відповідно до приписів ст.234 Кодексу законів про працю України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Варто зазначити, що судом було витребувано у відповідача 1 наступні докази, зокрема пояснення з приводу чи було письмово ознайомлено позивача про суми, нараховані та виплачені йому під час несення ним служби у період з 19.07.2022 по 20.05.2023 при звільненні із наданням відповідних доказів.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем 1 були надані: відзив на позовну заяву; довідка про розмір фактично виплаченого грошового забезпечення; витяг із наказу 26.01.2024 року №95.

В свою чергу відповідачем 1 не було надано пояснень з приводу чи було письмово ознайомлено позивача про суми, нараховані та виплачені йому під час несення ним військової служби у період з 19.07.2022 по 20.05.2023 при звільненні та не було надано відповідних доказів, що унеможливлює встановити час коли позивач був повідомлений про виплачені суми його грошового забезпечення після його звільнення зі служби.

Розглянувши наявну копію з витягу із наказу (по особовому складу) Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області від 26.01.2024 №95 відповідно до якого позивача було звільнено зі служби, судом також не було встановлено розмір грошового забезпечення яке отримував позивач у спірний період.

Фактично позивач був ознайомлений із виплаченим грошовим забезпечення у межах спірних позовних вимог заявлених ним до суду, та які стали підставою розгляду адміністративної справи №200/3680/25 тільки після отримання відповіді відповідача 1 від 07.04.2025 року на адвокатський запит поданий в його інтересах.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Відповідно до статті 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Так, стаття 47 Кодексу законів про працю України передбачала, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. У разі призову роботодавця - фізичної особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період такий роботодавець - фізична особа повинен виконати свої обов`язки, визначені цією статтею, протягом місяця після звільнення з такої військової служби без застосування санкцій та штрафів.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (розрахунок та нараховані суми).

З урахуванням наведеного, суд поновлює позивачу строк звернення за період з 19.07.2022 по 20.05.2023 року та вважає його пропущеним з поважних причин.

Керуючись ст. ст. 44, 121, 123, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити позивачу строк звернення стосовно позовних вимог за період з 19.07.2022 по 20.05.2023 року та вважати його пропущеним з поважних причин.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua/).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту постановлення.

Суддя І.О. Голошивець