Справа № 337/2796/25
Суддя: Салтан Л. Г.
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 337/2796/25
Номер провадження 2-а/337/47/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Кабалюка Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10.06.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № Х 04/25-166 від 20.04.2025, складену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якою на нього накладено штраф у розмірі 25 500 грн за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що 16 травня 2025 року він отримав постанову про накладення адміністративного стягнення № Х 04/25-166 від 20.04.2025 звичайною кореспонденцією через Укрпошту, з якої дізнався, що 20.04.2025, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500 грн.

Він вважає, що постанова № Х 04/25-166 від 20.04.2025 є безпідставною, винесеною з грубим порушенням законодавства, і підлягає скасуванню, оскільки 9 квітня 2025 року він перебував у відрядженні в м. Суми. Його зупинили працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 на зупинці громадського транспорту, доставили до лікарні та запропонували пройти ВЛК, він пояснив, що мешкає в м. Запоріжжя, де зберігається вся його медична документація, і стоїть на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому хоче пройти ВЛК за місцем обліку. Незважаючи на це, працівники ТЦК та СП змусили його написати заяву про відмову, в якій він зазначив, що бажає пройти ВЛК за місцем свого проживання. Йому не надавали направлення з номером і датою, зазначеними в постанові, для проходження ВЛК.

Також його було позбавлено права брати участь у процесі прийняття рішення про притягнення до відповідальності, оскільки він не був повідомлений про час та місце розгляду справи. 20.04.2025 (дата складання постанови) він уже був у м. Запоріжжі на робочому місці. Відповідно до наказу про відрядження, він був у відрядженні з 14.05.2025 по 19.04.2025. Про складання адміністративного протоколу його ніхто не повідомляв, жодних прав йому роз`яснено не було, взагалі чи був складений адміністративний протокол, чи одразу накладено стягнення, йому невідомо.

В оскаржуваній постанові зазначено, що він порушив абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який стосується реєстрації електронного кабінету, тоді як в описовій частині йдеться про відмову від медогляду.

Також він має бронь за підприємством ТОВ «АЛД ІНЖИНІРИНГ ТА БУДІВНИЦТВО», де працює, що підтверджено випискою з Резерв+.

Ухвалою суду від 16 червня 2025 року поновлений строк на звернення до суду, позов прийнято до судового розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання, відповідачеві визначений термін на подання відзиву.

Ухвала з додатками у вигляді адміністративного позову викликом та доданими до нього позивачем доказами, з судовою повісткою була 18.06.2025 року та 27.06.20225 року доставлена до електронного кабінету відповідача через систему «Електронний суд» та отримана шляхом вручення поштового відправлення 01 липня 2025 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням.

Натомість до початку судового засідання відповідач своїм правом на надання відзиву не скористувався, заперечень за позовом не надав, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

В зв`язку з перебуванням судді Салтан Л.Г. у щорічній відпустці у відповідності до наказу Голови Хортицького районного суду м.Запоріжжя за №62-В від 11.06.2025 в період з 07.07.2025 по 10.08.2025, розгляд справи здійснюється з урахуванням зазначених обставин.

Сторони у судові засідання 26.06.2025 року та 15.08.2025 року не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суд не повідомили, позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Розглянувши матеріали провадження, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.04.2025, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № Х 04/25-166 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн.

Зі змісту постанови «09.04.2025 о 07 год 50 хв. під час дії особливого періоду (правового режиму воєнного стану) , ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 5» за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, 2 категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби, згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у формі направлення на військово-лікарську комісію від 09.04.2025 № 1920, чим порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України від 21.10.1993 № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 210-1 КУпАП. Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП , а також обставини, передбачені частиною другою ст.33 та ст.ст.34,35 КУпАП, зокрема не визнає свою провину, при цьому документально не підтверджено поважність причин неприбуття з моменту оголошеної Указом Президента України загальної мобілізації від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» , на підставі викладеного, керуючись ст.235 КУпАП» ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 25500 грн.

Підставою для прийняття постанови є протокол про адміністративне правопорушення від 09.04.2025 № X 04/25-166.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Отже, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стало те, що він перебуваючи у приміщенні лікарні за місцем свого короткочасного відрядження категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеню придатності згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 у формі направлення.

Як вбачається з матеріалів провадження позивач ОСОБА_1 , який мешкає у м.Запоріжжя з 03.04.2025 року по 19.04.2025 року на підставі наказу №118-вд, та № 132 - виданого головним інженером ТОВ «АЛД ІНЖИНІРИНГ ТА БУДІВНИЦТВО» був відряджений у м.Суми, тобто, фактично на час винесення оскарженої постанови вже закінчився час його відрядження та він повернувся до м.Запоріжжя.

На час винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 були оновлені дані у військово-обліковому документі РЕЗЕРВ+, з яких вбачається, що він має відстрочку тип: бронювання на період до 4 березня 2026 року.

За доводами представника позивача, не спростованими відповідачем, розгляд справи відбувся у його відсутність, зі складеним протоколом він ознайомлений не був, його не підписував, на розгляд справи його не викликали, дату розгляду не повідомили, ухвалення постанови відбулося у його відсутність, що позбавило його права на захист, він не мав можливості довести, що жодного направлення він не отримував та не ставив жодного власного підпису про отримання такого направлення.

На своє глибоке переконання суд вважає встановленим той факт, що позивач не з`явився на розгляд справи з поважних причин, оскільки перебував у м. Запоріжжі, докази належного повідомлення про розгляд справи з боку відповідача не надано.

При цьому спірним питанням у даному випадку є питання здійснення відповідачем належного вручення позивачеві направлення на проходження медичного огляду, факт складання адміністративного протоколу та належного виклику позивача до РТЦК.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у період відрядження за відсутності вручення належного повідомлення.

Частина 1 ст. 210-1 КУпАП визначає адміністративним правопорушенням порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 3 ст. 210-1 КУпАП).

Відповідно до примітки до ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до пункту 3 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, громадяни, які добровільно вступають на військову службу (далі - військова служба за контрактом) або призиваються, проходять обов`язковий медичний огляд у порядку, що затверджується Міністерством оборони України за погодженням із центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пунктом 3.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію.

Громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.

Порядок проведення медичного огляду резервістів та військовозобов`язаних, персональний склад військово-лікарських комісій, порядок їх роботи визначаються у порядку, встановленому Міноборони.

Медичний огляд резервістів та військовозобов`язаних може проводитися у закладах охорони здоров`я, що мають відповідний договір із НСЗУ за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік.

Рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку.

Направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване відповідно до пунктів 74-1 та 74-3 цього Порядку, повинно містити таку інформацію: реєстраційний номер та дату направлення, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), дату народження особи, яка направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, мету та дату початку медичного огляду військово-лікарською комісією, назву установи (закладу охорони здоров`я) та її поштову адресу. За бажанням військовозобов`язаних та резервістів такі направлення надсилаються в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

Особам віком до 45 років у направленні для проходження медичного огляду зазначається про необхідність визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ними військовій частині, командиром військової частини або начальником центру рекрутингу Збройних Cил видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11, яке реєструється у письмовій формі у журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається військовозобов`язаному та резервісту під особистий підпис.

Для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування (крім направлення, зазначеного у пункті 74-3 цього Порядку).

Роздруковане направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту, військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

З наведеного вбачається, що процедурі проходження позивачем медичного огляду передує формування повістки про виклик для проходження відповідного огляду, видача керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16.05.2024 №560 та реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16.05.2024 №560.

Згідно абзацу 4 ч.1 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ громадяни зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що в позові ОСОБА_1 надавав працівникам заяву, що бажає пройти ВЛК саме за місцем свого проживання, де має можливість надати відповідну медичну документацію про стан свого здоров`я, що не заборонено Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, а отже не свідчить про повну (категоричну) відмову від проходження такого огляду.

Крім того, відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16.05.2024 №560 направлення на військово-лікарську комісію підлягає реєстрації відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію та вручається під особистий підпис, вказаних доказів відповідачем суду не надано.

Відповідно до п.6 Розділу II. «Оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 05 січня 2024 р. за № 36/41381- до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Факт складання адміністративного протоколу, який є єдиною підставою для притягнення до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП позивачем спростовується, а відповідачем проігнорований обов`язок щодо надання доказів по справі.

Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги абз.4 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку», у той час як структура ч.1 ст.22 зазначеного закону складається лише з трьох абзаців, четвертий абзац відсутній, саме третім абзацом передбачено обов`язок проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Зазначена постанова містить посилання на невизнання своєї провини, натомість не містить відомостей щодо особистою участі ОСОБА_1 при розгляді справи, а вислів « при цьому документально не підтверджено поважність причин неприбуття з моменту оголошеної Указом Президента України загальної мобілізації від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» не є однозначним, бо може свідчити як про факт непідтвердження поважності причин щодо його відсутності при розгляді справи, так і щодо неявки до ТЦК «з моменту оголошеної Указом Президента України загальної мобілізації від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Жодних доказів на спростування доводів позивач відповідачем не надано, пошук таких доказів за власною ініціативою суду на підтвердження провини особи в інкримінованому правопорушенні тягне обґрунтований сумнів щодо об`єктивної неупередженості суду, є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції (право на справедливий суд) ( рішення ЄСПЛ 11553/21 «ГАЙДАШЕВСЬКИЙ ПРОТИ УКРАЇНИ» .

Суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у зв`язку з недоведенням відповідачем правомірності свого рішення, неспростуванням належними доказами доводів позивача, викладених у позові, суд вважає недоведеною провину позивача в інкримінованому правопорушенні, яка фактично прирівняна до доведеної невинуватості цієї особи, суд вважає встановленим відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в діяннях позивача, зазначене є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у зв`язку з чим суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір за подання адміністративного позову в сумі 605,60 грн., підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнуваньвідповідача , при цьому відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» питання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору вирішується ухвалою суду виключно за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись 205, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову № Х 04/25-166 від 20.04..2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн .

Копію рішення надіслати учасникам провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений 16 серпня 2025 року.

Суддя: Салтан Л.Г.