Справа № 344/12659/25
Суддя: Кіндратишин Л. Р.
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/121/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

21.07.2025 представник позивача адвокат Микулич І.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить : поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕГА № 3898993 з поважних причин; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕГА № 3898993 та справу про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення; стягнути з відповідача судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог, зокрема зазначено, 21.01.2025 Позивач дійсно рухався своїм транспортним засобом у м. Коломия, однак жодних порушень ПДР не здійснював. Позивач не може погодитись із оскаржуваною постановою, оскільки Постанова не містить конкретної суті порушення Позивачем, тобто із змісту постанови неможливо встановити місце вчинення правопорушення та місце порушення вимог знаків пріоритету, а також у суті правопорушення не зазначено, де саме Позивач не дотримався вимог пріоритету чи то на проїзді перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги. Згідно п. 8.4. «б» передбачає, що Дорожні знаки поділяються на групи: в) Заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; 2.2 Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком.

Поліцейським не зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме якому саме знаку пріоритету не було надано, де знак пріоритету знаходився та яка його зона дії. Даний факт Поліцейським було проігноровано. На прохання Позивача надати докази, зокрема і відеофіксацію правопорушення, Поліцейським не було надано такі докази. В порушення вимог статті 77 КАС України, не підтверджено факту невиконання Позивачем вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». У Постанові не наведено належного доказу вини Позивача у скоєнні даного правопорушення, в тому числі йому відмовлено у відтворенні відеофіксування події. Посилань на будь-які інші докази Постанова містить.

Щодо поновлення строку на звернення до суду. 21.01.2025 на місці зупинки транспортного засобу, Позивач відмовився від отримання оскаржуваної Постанови. Проте, від 21.01.2025 і по 10.07.2025 Позивачу жодного листа надсилання оскаржуваної постанови не було. 13.06.2025 Позивач самостійно із заявою звернувся до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області для отримання інформації про трек номер відправленого листа Коломийським РВП. 17.06.2025 Коломийський РВП ГУНП в Івано-Франківській області своїм листом за № 93863-2025 повідомив про те, що Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та йому необхідно справити штраф, а також надано супровідний лист про Коломийського РВП від 24.01.2025 однак без жодних підтверджуючих даних щодо його надсилання Позивачу. Не отримавши оскаржувану постанову Позивач звернувся до Івано-Франківського ВДВС 03.07.2025 року для ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження. 10.07.2025 року Позивач ознайомився із матеріалами виконавчого провадження, де зокрема була і оскаржувана Постанова. Відтак, Позивач отримав оскаржувану постанову лише 10.07.2025 року, у зв`язку із ознайомленням з матеріалами виконавчого провадження. В свою чергу, не маючи відповідних знань у сфері права, Позивач звернувся до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для призначення адвоката щодо здійснення дій у справі щодо скасування постанови. 16.07.2025 року Західним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги видано доручення № 017/04.3/6469, призначено мене як адвоката для представництва інтересів Позивача. Таким чином, Позивач пропустив строк оскарження Постанови із поважних причини, оскільки не міг вчасно як отримати оскаржувану постанову так і скористатись правом на правничу допомогу.

12.12.2024 ухвалою головуючої судді позовну заяву залишено без руху.

27.12.2024- представником позивача усунуто недоліки.

06.01.2025 - ухвалою головуючої судді відкрито провадження у справі.

23.01.2025- від Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області надійшов відзив. У задоволенні позовних вимог представник відповідача просить відмовити повністю. В обґрунтування такого, зокрема зазначено, що 25.11.2024 АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувавши на спецлінію «102» та повідомив, що у нього виник конфлікт із невідомою особою, хоча насправді цього факту не було.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому, КУпАП встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

За приписами ст.245 КУпАП одним із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписами ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення від 20.01.2025, що складена старшим лейтенантом поліції Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Гордійчуком Василем Романовичем, стосовно ОСОБА_1 про те, що 20.01.2025 о 14:14:33 год. у м. Коломия по вул. І. Крип`якевича, 52 , керуючи транспортним засобом Renault Master НОМЕР_1 , порушив вимогу дорожнього знаку стоп, порушив п. 8.4.б. ПДР порушення вимог знаків пріоритету, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1 ст. 122 КУпАП.

Доказів щодо отримання оскаржуваної постанови ОСОБА_1 швидше ніж 10.07.2025, суду не надано, відтак, суд вважав за можливе поновити пропущений строк на її оскарження, як такий що пропущено з поважних причин відповідно до ст. 121 КАС України.

Таким чином, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 340 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 8.4.б ПДР Дорожні знаки поділяються на групи: знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Відповідно до практики Верховного Суду приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (постанова від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а, від 05 березня 2020 року у справі №607/7987/17).

З оскаржуваної постанови інформацію щодо здійснення фото- або відеофіксації правопорушення, технічного запису, яким здійснено таку відеофіксацію, встановити не можливо, оскільки в графі 7 постанови «До постанови додаються» відповідна інформація відсутня. Вказане стороною відповідачем також не спростовано у межах розгляду справи. Відзиву чи доказів фіксування адміністративного правопорушення не надано.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 05.03.2020 у справі №607/7987/17.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушенняпередбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Відтак, позовні вимоги знайшли своє обґрунтування, відтак позов слід задоволити - скасувати постанову серія ЕГА № 3898993 по справі про адміністративне правопорушення від 20 січня 2025 року, винесену старшим лейтенантом поліції Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Гордійчуком Василем Романовичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, закривши провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позов підлягає до задоволення, то судові витрати слід покласти на відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121-3, 241-246, 286 КАС України,суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Скасувати постанову серія ЕГА № 3898993 по справі про адміністративне правопорушення від 20 січня 2025 року, винесену старшим лейтенантом поліції Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області Гордійчуком Василем Романовичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, закривши провадження.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області,на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять ) гривень судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ;

Представник позивача адвокат Микулич Ігор Володимирович, РНОКПП : НОМЕР_3 , адресаю : АДРЕСА_2 ;

Відповідач :

- Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, , адреса : вул. Академіка Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ;

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.