Справа № 160/24169/23
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/24169/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Юрко І.В., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 в адміністративній справі №160/24169/23 за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій заявник просив суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року по справі № 160/24169/23.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 в адміністративній справі №160/24169/23 у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, заявником подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду, та прийняти нову постанову, якою заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задовольнити.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 ; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 з 30.09.2019 року з компенсацією втрати частини доходу; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з дати припинення, виплатити компенсацію втрати частини та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником; стягнуто на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 429,44 грн. (чотириста двадцять дев`ять гривень, 44 копійок).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою у даній справі.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024 р. відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків скарги; відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року в адміністративній справі №160/24169/23.

Відтак, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року у справі №160/24169/23 набрало законної сили 28.08.2024 року.

15.05.2024 року виконавчий лист у даній справі засобами поштового зв`язку направлений на адресу представника позивача.

01.06.2024 р. представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та зокрема, просив пенсію виплачувати в АТ «Ощадбанк» відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.

11.01.2025 р. представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та просив: 1. повідомити стан виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року по справі №160/24169/23; 2. надіслати довідку про розмір нарахованої та виплаченої пенсії ОСОБА_1 з 25 вересня 2019 року по січень 2025 року; 3. надіслати виписку з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з 25.09.2019 року по січень 2024 року з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії з врахуванням всіх законодавчих актів та постанов КМУ щодо перерахунку пенсій; 4. надіслати довідку про розмір нарахованої та виплаченої компенсації втрати частини доходу з 25.09.2019 р. та її розрахунок; 5.пенсію виплачувати в АТ «Ощадбанк» відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам; 6.повідомити дату та спосіб виплати.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.01.2025 року повідомлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2024 року по справі № 160/24169/23, з 01.01.2023 року ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.01.2023 р. складає 1564,00 грн. Належні пенсійні кошти за період з 01.01.2023 р. по 30.11.2024 р. було нараховано на грудень 2024 року, але їх не було зараховано на рахунок банківської установи АТ ОТП БАНК у зв`язку із закриттям банківського рахунку. Враховуючи викладене, починаючи з січня поточного року виплата пенсії буде здійснюватись через підприємство поштового зв`язку № 51931, дата виплати - 18 число. В зв`язку із відмовою АТ "ОТП банк" в обслуговуванні відкрито рахунок в АТ "Ощадбанк". Як зазначає заявник, управління ігнорує подану ще до набрання рішенням суду законної сили заяву з АТ "Ощадбанк".

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 382 КАС України встановлено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Отже, частиною першою статті 382 КАС України передбачено право суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення та розгляду поданого звіту на виконання ухвали суду, а в разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (ч. 3 ст. 382-3 КАС України). Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 11.06.2020р. у справі №640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому, встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Отже, необхідно встановити наявність підстав для покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у цій справі.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання учасниками справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII.

Метою судового контролю є встановлення судом факту виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Під час розгляду заяви в порядку статті 382 КАС України суд не надає правову оцінку діям відповідача, вчиненим на виконання рішення суду, а встановлює лише факт невиконання такого рішення.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що відповідач на виконання рішення суду від 26.01.2024 р. у справі №160/24169/23 вчинив дії, а саме, з 01.01.2023 р. ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; належні пенсійні кошти за період з 01.01.2023 р. по 30.11.2024р. було нараховано на грудень 2024 року, але їх не було зараховано на рахунок банківської установи АТ "ОТП БАНК" у зв`язку із закриттям банківського рахунку. Починаючи з січня поточного року виплата пенсії буде здійснюватись через підприємство поштового зв`язку № 51931, дата виплати - 18 число.

ПФ у листі-відповіді від 24.01.2025 р., зазначено, що в разі подання відповідної заяви, відповідно до вимог пункту 10 Порядку № 1596 буде розглянуто питання щодо виплати пенсії ОСОБА_1 через банківську установу.

Незважаючи на означені вище ПФ в листі від 24.01.2025 р. роз`яснення, заявник вважає, що відповідач не має наміру виконувати судове рішення в частині виплати пенсії на банківський рахунок.

Так, із матеріалів справи вбачається, що позивачем, разом з поданою позовною заявою, було надано до суду заяву про виплату пенсії через АТ «ОТП Банк» від 12.10.2021 р., копія якої міститься в матеріалах справи. Відтак, відповідачем, під час виконання означеного рішення суду було нараховано пенсійні кошти за період з 01.01.2023р. по 30.11.2024р., на рахунок банківської установи АТ "ОТП БАНК". Станом на дату прийняття рішення суду у даній справі, а саме, 26.01.2024 р., матеріали справи не містили заяву щодо виплати коштів на АТ "Ощадбанк" від 01.06.2024 р., яка була вже подана представником позивача після прийняття судом рішення у даній справі №160/24169/23.

При цьому колегія суддів враховує, що заявнику роз`яснено, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, у листі-відповіді від 24.01.2025 р., зазначено, що в разі подання відповідної заяви, відповідно до вимог пункту 10 Порядку № 1596, буде розглянуто питання щодо виплати пенсії через відділення банківської установи АТ Ощадбанк.

Відмовляючи у задоволенні заяви судом першої інстанції також було враховано, що 15.05.2024 року виконавчий лист у даній справі засобами поштового зв`язку направлений на адресу представника позивача та отриманий ним 21.06.2024р., що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення, яке міститься в матеріалах справи.

Водночас, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що правовідносини щодо не виплати пенсії через банківський рахунок, який вже закритий та виплати на новий банківський рахунок, який не був зазначений як в позовній заяві, так і в доказах, наданих до позовної заяви, становлять окремий публічно-правовий спір, не пов`язаний зі спором, що був на розгляді суду в межах справи №160/24169/23.

Наведене свідчить про існування у позивача можливості отримати реальне виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, у тому числі шляхом застосування державним виконавцем примусових заходів, визначених Законом України "Про виконавче провадження".

Звертаючись із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду заявником не обґрунтовано та не наведено мотивів доцільності та необхідності застосування такого обраного виду судового контролю, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що наразі неможливо стверджувати, що примусове виконання цього рішення суду не дасть очікуваних результатів, та, відповідно, про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням цього судового рішення.

Відповідно до п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 справа «Руїз Торіха проти Іспанії» суд наголошує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, заявником не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 в адміністративній справі №160/24169/23,- залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 в адміністративній справі №160/24169/23,- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак