Справа № 592/13026/25
Суддя: Онайко Р. А.
Дата ухвалення: 2025-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-аз/592/18/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Онайка Р.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 і ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

установив:

12.08.2025 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 і ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 1281 від 21.03.2025.

ОСОБА_1 одночасно із позовною заявою подав заяву про забезпечення позову, у якій просить зупинити вчинення всіх виконавчих дій щодо виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 про накладення адміністративного стягнення № 1281 від 21.03.2025 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 34000,00 грн, за якою старшим державним виконавцем Ямпільського ВДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дещенко І. відкрито виконавче провадження ВП №78687690 від 24.07.2025, до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили.

Заява обґрунтована тим, що у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буд докласти значних зусиль та витрат.

Дослідивши матеріали справи та заяву представника позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Статтею 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зауважує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому, інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При розгляді клопотання про забезпечення позову суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених статтею 150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов`язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 25 квітня та 30 вересня 2019 року у справах № 826/10936/18, № 420/5553/18 відповідно.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно із частиною 1 статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом є виконавчими документами.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Як вбачається з матеріалів справи, старшим державним виконавцем Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дещенком І.І. відкрито виконавче провадження №78687690 з виконання постанови за №1281 від 21.03.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 34 000,00 грн.

На переконання суду, обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 18 серпня 2022 року у справі №240/33456/21.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, призвести до негативних фінансових наслідків для заявника у вигляді стягнення не лише суми штрафної санкції, яка є спірною, а й стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження. Таким чином сукупність наведених обставин вказує на існування об`єктивної необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оскаржуваною постановою.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову до набрання законної сили судовим рішенням у справі, що розглядається.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише спрямована на виконання вимог статті 2 КАС України, на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, та має тимчасовий характер - до вирішення спору по суті.

Таким чином, наведені позивачем у клопотанні про забезпечення позову мотиви вказують на наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених статтею 151 КАС України, а тому подане позивачем клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. 150-154, 248, 256, 293 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1281 від 21.03.2025 у виконавчому провадженні №78687690 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №592/13026/25.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 для відома.

Копію ухвали направити до виконавцем Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання.

Ухвала, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.А. Онайко