Справа № 495/1019/25
Суддя: Гелла С. В.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1019/25

Номер провадження 2-а/495/24/2025

05 серпня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гелла С.В., при секретарі Гасанзаде М.Р.,

розглянувши у судовому засіданні у м.Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4059297, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4059297 від 12.02.2025 року.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

12.02.2025 року інспектором Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Майченко В.С. винесено постанову серії ЕНА №4059297 по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено штраф у сумі 3 400 грн.. З вказаної постановою позивач не згоден, оскільки прийнята з порушенням норм діючого законодавства.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.02.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся, прични неявки суду не відомі. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. У зв`язку з чим, відповідно до ч.3 ст.205 КАС України, справа вирішується на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно ч.2 ст.124 Конституції України, яка є нормою прямої дії, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У частині 1 ст.2 КАС України зазначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4059297 від 12.02.2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 12.02.2025 року о 12.55 год. ОСОБА_1 керував трактором МТЗ 892, д/з 40710 по вул.Центральній, с.Козацьке, Білгород-Дністровський район, Одеська область, не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ураховуючи вищевказані норми права, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст.77 КАС України обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, покладається на відповідача.

Положеннями ч.2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.4 Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 1994 року № 217, з змінами, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України від 15.04.2009 р. №347, від 25 листопада 2009 р. №1259, від 29.09.2010 р. №881, від 20.10.2011 р. №1115, від 25.12.2013 р. №955, від 30.10.2014 р. №587, від 16.01.2019 р. №19, від 06.11.2019 р. №916, від 02.06.2021 р. №561 машини, керування якими здійснюється за наявності посвідчення, залежно від їх типів і призначення поділяються, в числі інших, на такі категорії: «А1» - трактори з потужністю двигуна до 73,5 кВт, «А2» - трактори з потужністю двигуна понад 73,5 кВт; «В1» - самохідні зерно- і кукурудзозбиральні машини; «В2» - самохідні кормозбиральні машини; «ВЗ» - самохідні машини для збирання коренеплодів, картоплі, овочів, фруктів і ягід.

Пунктом 25 Положення визначено, що посвідчення на право керування машинами має необмежений термін дії і обмінюється у разі його непридатності для користування та у разі заміни посвідчення. У разі заміни посвідчення в новому посвідченні замість категорії А відкривається категорія А1, замість В-А2, С-В1, D-B2, Е-ВЗ, а замість категорії F відкривається одна або кілька таких категорій, як С, Dl, D2, Е1, Е2, FI, F2, G1 і G2.

Посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 належне позивачу має відкриту категорію «А1», «А2», які дають право позивачу керувати тракторами потужністю до та понад 73,5 кВт.

Як зазначається в оскаржуваній постанові, позивач керував трактором, який відповідно до свідоцтво про реєстрацію машини на трактор марки 892 реєстраційний номер НОМЕР_2 має потужність двигуна 66,0 кВт.

Приймаючи до уваги наведене, відсутні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності позивача за керування трактором без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.24 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дане положення закріплено в ст.62 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №0.0..1 від 17.02.2025 року.

З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до ст.139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування сплаченого судового збору 605 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст.2, 5, 12, 72, 77, 90, 160-162, 257, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4059297 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.07.2022 року серії ЕНА №4059297, за якою був притягнутий до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України (03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, код ЄДРПОУ 40108646).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Гелла С.В.