Справа № 400/3326/25
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 р. № 400/3326/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФермерського господарства "НЕКТАР", вул. Центральна, 150,с-ще Підгородна,Первомайський р-н, Миколаївська обл.,55222,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,

провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.11.2024 №703,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "НЕКТАР" (далі по тексту - Позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі по тексту - Відповідач) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.11.2024 №703.

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначає, що оскаржуване рішення є протиправним, так як Відповідач неправильно застосував норми матеріального права, безпідставно визнав господарську операцію нереальною, переклав на Позивача наслідки порушення його контрагентами податкового законодавства. На запити контролюючого органу Позивачем було надано всі первинні документи по правовідносинах з контрагентом позивача ТОВ «Атріум-Трейдінг», що підтверджує правомірність формування податкового кредиту та реальність господарських операцій. Позивач не може нести відповідальність за невиконання зобов`язань його контрагентами, адже чинне законодавство не передбачає виникнення у платника податків додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування.

Ухвалою суду від 15.04.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

30.04.2025 р. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки при проведенні перевірки було встановлено нереальність господарських операцій з контрагентами позивача, тому грошове зобов`язання нараховано правомірно. Відповідач вказує, що на запит контролюючого органу Позивачем не надано до перевірки пояснення та первинні документи.

У відповіді на відзив на позовну заяву від 13.05.2025 р. Позивач не погодився з аргументами Відповідача, вважає їх необґрунтованими та наполягає на задоволенні позову з викладених у ньому мотивів.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

В період з 02.10.2024 р. по 08.10.2024 р. Головним управлінням ДПС в Миколаївській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка фермерського господарства "НЕКТАР" щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником: ТОВ «АТРІУМ-ТРЕЙДІНГ» () за серпень, вересень 2019 року та контрагентами-покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари/послуги, придбані у вищенаведеного контрагента-постачальника, результати якої оформлені актом від 15.10.2024 17106/14-29-07-03/20905341 (надалі Акт перевірки).

За результатами перевірки встановлено таке порушення:

1. п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в серпні, вересні 2019 року на загальну суму ПДВ 835 918 грн, а саме:

- за серпень 2019 року на суму 392 078 грн;

- за вересень 2019 року на суму 443 840 грн.

На підставі акту перевірки було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 18.11.2024 №703 (надалі - ППР), яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 835 918,00 грн та нараховано штрафні санкції на суму 208 979,50 грн.

Позивач не погодився з правомірністю зазначеного податкового повідомлення-рішення, в зв`язку із чим звернувся до суду з цим позовом про його скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відтак, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо вона спричинила реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового Кодексу України.

Відповідно до положень п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з положеннями п. 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

В акті перевірки вказано, що при проведені документальної позапланової виїзної перевірки фермерського господарства "НЕКТАР" щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником: ТОВ «АТРІУМ-ТРЕЙДІНГ» () за серпень, вересень 2019 року та контрагентами-покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари/послуги, придбані у вищенаведеного контрагента-постачальника, було використано наступні копії документів, які відповідно до запиту контролюючого органу від 03.01.2020 №42/10/14-29-05-08-10 були надані листом від 29.01.2020 №18 (вх. №312/10 від 03.02.2020), а саме: договір поставки від 01.08.2019 № 01-08/19, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, оборотно-сальдова відомість по рахунку 10 «Основні засоби» за 2019 рік, акт взаємних розрахунків станом на 31.12.2019, акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за серпень 2019 від 30.08.20219 та жовтень 2019 року від 31.10.2019.

Також в акті перевірки зазначається, що 02.10.2024 р. Відповідачем вручено Позивачу запит №1 про надання документів та пояснень до перевірки. ФГ «НЕКТАР» до перевірки не надано первинні документи на вищезазначений запит, у зв`язку з чим складено акти про ненадання документів до перевірки від 03.10.2024 №1112/14-29-07-03/20905341, від 04.10.2024 №1127/14-29-07-03/20905341, від 07.10.2024 №1139/14-29-07-03/20905341, від 08.10.2024 №1144/14-29-07-03/20905341.

Однак, матеріалами справи спростовується вказане твердження Відповідача, оскільки у відповідь на запит № 1 від 02.10.2024 р. Позивач 03.10.2024 р. надіслав ГУ ДПС в Миколаївській області витребувані документи щодо його взаємовідносин з ТОВ «Атріум-Трейдінг», про що свідчить поштова накладна № 2360 разом з описом вкладення. На запит Відповідача №2 від 08.10.2024 р. в той же день Позивач повторно надіслав Відповідачу витребувані документи щодо взаємовідносин між ФГ «Нектар» та ТОВ «Атріум-Трейдінг», про що свідчить поштова накладна № 202 від 08.10.2024 р.

Суд зазначає, що під час перевірки були використані копії документів, які були надані у відповідь на запит контролюючого органу № 42/10/14-29-05-08-10 від 03.01.2020 р., що підтверджено самим Відповідачем в Акті перевірки. Тобто спірні господарські операції вже були предметом дослідження контролюючого органу ще у січні 2020 р. На той момент будь-які зауваження щодо проведених операцій, зокрема висновки щодо їх нереального характеру або доцільності їх детального дослідження шляхом проведення позапланової документальної перевірки, були відсутні.

Щодо господарських операцій Позивача з ТОВ «АТРІУМ-ТРЕЙДІНГ» (), то з матеріалів справи слідує, що зобов`язання між Позивачем (Покупець) та ТОВ «АТРІУМ-ТРЕЙДІНГ» (Постачальник) виконувалися згідно укладеного 01.08.2019 року договору поставки № 01-08/19, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець - прийняти й оплатити товар (органічні добрива «OrgLand») у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором.

Протягом серпня-вересня 2019 року ТОВ «Атріум-Трейдінг» поставило Позивачу органічні добрива на загальну суму 5 015 507,90 грн., про що свідчать надані до перевірки та суду видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки на оплату, зареєстровані в ЄРПН податкові накладні, акт звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2019 р. по 05.02.2019 р.

Відповідач вказує, що позивач не надав документи, що підтверджують якість товару (сертифікат якості), його відповідність державним стандартам України або затвердженим технічним умовам заводу-виробника, що не дає можливість встановити його походження по ланцюгу, технічні характеристики, як передбачено п. 3.1 та п. 3.2 договору.

З цього приводу суд зазначає, що такі документи не є первинними документами у розумінні ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності", документ про відповідність - декларація (в тому числі декларація про відповідність), звіт, висновок, свідоцтво, сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь-який інший документ, що підтверджує виконання заданих вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності.

Отже, сертифікат відповідності є суто технічним документом, який лише засвідчує відповідність товару (послуги) певним вимогам.

Визначення терміну "сертифікат якості" українське законодавство не містить, але зазвичай під ним розуміють документ, який засвідчує відповідність товару вимогам (стандартам) безпеки, показникам якості, технічним вимогам чи характеристикам, які передбачені нормами та умовами договору, тощо, тобто це також документ технічного змісту.

Відсутність у позивача сертифікатів відповідності (якості) чи будь-яких інших технічних документів, не є допустимим, достовірним і достатнім доказом в сенсі ст. ст. 74-76 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) штучності його господарської операції з ТОВ "Атріум-Трейдінг ".

З аналогічних засад суд розцінює зауваження Відповідача про відсутність у постачальника ТОВ "Атріум-Трейдінг" приміщень для виробництва добрив, придбання ємностей, тари/упаковки для фасування, машин та обладнання, інструментів, приладів та інвентарю тощо для виготовлення, зберігання та транспортування ТМЦ, трудових ресурсів, так як Відповідач ніяким чином не пояснює, в який спосіб відсутність цих об`єктів унеможливлює постачання товару.

Норми податкового законодавства не ставлять право платника податків на врахування витрат при визначенні податкового кредиту в залежність від дотримання податкової дисципліни його контрагентом.

Сам по собі факт порушення постачальником товару вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару вимог ПК України в частині формування податкового кредиту за умови, якщо не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної поведінки свого контрагента та про узгодженість дій між ними.

Висновки контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій були побудовані на інформації з баз даних ДПС щодо контрагентів Позивача, на підставі чого було винесено оскаржуване ППР щодо застосування фінансової відповідальності до ФГ «НЕКТАР».

При цьому, як в акті про податкову перевірку, так і в матеріалах справи відсутні відомості про запити контролюючого органу до ТОВ «Атріум-Трейдінг» та ТОВ «Сервіс-Експорт», факт проведення податкової перевірки господарської діяльності вище зазначених контрагентів Позивача, оскільки ФГ «НЕКТАР» не може відповідати за джерела походження товарів, пакувальної тари, особливості здійснення контрагентами господарської діяльності тощо.

Щодо перевезення поставленого товару (добрив) ТОВ «Сервіс-Експорт», то Відповідач в Акті перевірки зазначає, що окремі перевезення органічних добрив (02.08.2019 р., 12.08.2019 р., 19.08.2019 р., 20.08.2019 р.) здійснювались одним водієм двічі в день, що на думку контролюючого органу є фізично неможливим. Крім цього, контролюючий орган в Акті перевірки посилається на те, що на обліку ТОВ «Сервіс Експорт» були відсутні транспортні засоби, зазначені в товарно-транспортних накладних, у ТОВ «Сервіс Експорт» працювало лише дві особи ( ОСОБА_1 та Чагаров Є.М.), відомості про інших працівників в податкових розрахунках були відсутні.

Позивач зауважує, що посилання Відповідача на відомості сервісного центру МВС є необґрунтованими, так як перебування транспортних засобів у власності фізичної особи не виключає можливість їх використання ТОВ «Сервіс Експорт» у своїй господарській діяльності на відповідній цивільно-правовій підставі (оренда, позичка тощо).

Крім того, згідно листа ТОВ «Сервіс Експорт» № 03/01 від 13 січня 2025 р. перевезення, які здійснювались ТОВ «Сервіс Експорт» одним транспортним засобом більше одного разу на день, здійснювались екіпажом у складі двох водіїв, а відсутність транспортних засобів у формі 20-ОПП теоретично може свідчити про порушення податкової звітності, а не про відсутність самого факту господарської операції.

Суд погоджується з позивачем, що платник податку не може відповідати за правильність та повноту податкової звітності своїх контрагентів. Позивачу невідомі особливості ведення господарської діяльності ТОВ «Сервіс Експорт».

Щодо встановленої в ході перевірки заборгованості Позивача на користь ТОВ «Атріум-Трейдінг» у сумі 5015507,9 грн. згідно акта звіряння взаємних розрахунків за період 2019 рік за договором поставки від 01.08.20219 №01-08/19, то судом встановлено наступне:

Протягом серпня-вересня 2019 року Позивач поставив ТОВ «М. М. ДЖІ. ХОЛДІНГС КООПЕРЕЙШЕН» сільськогосподарські культури на загальну суму 5 015 000 грн., на підтвердження чого сторонами були складені первинні документи (договори поставок, видаткові накладні, довіреності та ін.), а також складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні

За період серпень-вересень 2019 р. між ТОВ «М.М. ДЖІ. ХОЛДІНГС КООПЕРЕЙШЕН» та ТОВ «Атріум-Трейдінг» відбулось понад 100 господарських операцій на загальну суму понад 15 000 000 грн. за інформацією з Єдиного реєстру податкових накладних, яка була долучена Відповідачем до матеріалів справи.

У зв`язку із тим, що Позивач мав кредиторські вимоги до ТОВ «М. М. ДЖІ. ХОЛДІНГС КООПЕРЕИШЕН», яке у свою чергу було кредитором ТОВ «Атріум-Трейдінг», то розрахунки за поставлений товар між Позивачем та ТОВ «Атріум-Трейдінг» були здійснені шляхом переведення боргу з Позивача на його боржника (ТОВ «М. М. ДЖІ. ХОЛДІНГС КООПЕРЕЙШЕН») відповідно до договору про переведення боргу № 5 від 07.02.2020 р.

Сторони вказаного договору домовились, що Позивач передає, а ТОВ «М. М. ДЖІ. ХОЛДІНГС КООПЕРЕЙШЕН» приймає на себе зобов`язання щодо сплати боргу у розмірі 5015000,00 грн. за товар, поставлений за договором № 01-08/19 від 01.08.2019 р. На підставі цього договору ТОВ «Атріум-Трейдінг» висловив свою згоду на переведення боргу з попереднього боржника (Позивача) на нового боржника (ТОВ «М. М. ДЖІ. ХОЛДІНГС КООПЕРЕЙШЕН»). У зв`язку із цим, 07.02.2020 р. ФГ «Нектар» та ТОВ «М. М. ДЖІ. ХОЛДІНГС КООПЕРЕЙШЕН» уклали угоду про зарахування зустрічних вимог № 1, на підставі якої взаємні зобов`язання сторін один перед одним були припинені.

Таким чином, Позивач поставив сільськогосподарську продукцію на суму 5 015 000 грн. ТОВ «М. М. ДЖІ. ХОЛДІНГС КООПЕРЕЙШЕН», яке в свою чергу взяло на себе зобов`язання сплатити кошти за поставлений товар ТОВ «Атріум- Трейдінг». Тобто, Позивач зазнав реальних витрат у вигляді продажу сільськогосподарської продукції, склало податкові накладні на зазначені операції, сформувало податкові зобов`язанні зі сплати ПДВ, а в подальшому фактично передало своє права вимагати сплати коштів за поставлений товар до ТОВ «Атріум-Трейдінг».

Твердження відповідача про неможливість виконання контрагентом-постачальником своїх зобов`язань з посиланням на аналіз операцій по ланцюгу постачання суд відхиляє, скільки в Україні діє принцип індивідуальної відповідальності. Визначення грошових зобов`язань може ґрунтуватися виключно на незаперечних доказах, які не залишають сумніву в штучності формування результатів господарської діяльності, свідомому укладені правочинів з метою заниження бази оподаткування. Аналіз даних інформаційних баз, дослідження ланцюгів постачальників, посилання на відсутність документів, ведення (складання) яких не є обов`язковим, або не має відношення до податкового обліку, не може покладатись в основу висновків контролюючого органу так як це фактично не є доказами, а лише засобами їх здобуття.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, на етапі реєстрації податкової накладної контролюючий орган повинен перевірити накладну на відповідність вимогам податкового законодавства, а її реєстрація підтверджує те, що податкова накладна була складена платником ПДВ за реальною операцією.

Податкові накладні по угодах з контрагентами, зазначеними в акті перевірки, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, тому вони для покупця таких товарів/послуг є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення бюджетного відшкодування ПДВ у залежність від стану податкового обліку його контрагентів (тим більше контрагентів його контрагентів), фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже чинне законодавство передбачає виникнення у платника податків додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. Відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, податкова інформація про порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків (постанова ВС від 19.02.2019 № 825/293/13а).

Отже, Позивач надав всі необхідні первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій, тоді як відповідач прийняв спірне податкове повідомлення-рішення від 18.11.2024 №703 необґрунтовано.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доводити правомірність свого рішення лежить на суб`єкті владних повноважень.

У даній справі відповідачем не доведено правомірність висновків акту перевірки і, відповідно, законність прийнятого на його підставі податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з викладеним, позов належить задовольнити.

Клопотання відповідача про розгляд справи за участю представника ГУ ДПС у Миколаївській області задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч.6 ст.262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав платіжну інструкцію №52 від 17.03.2025 про сплату судового збору в сумі 15673,46 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов фермерського господарства "НЕКТАР" (вул. Центральна, 150, с-ще Підгородна, Первомайський р-н, Миколаївська обл., 55222, ідентифікаційний код 20905341) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код ВП 44104027) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.12.2024 № 704 задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 18.11.2024 №703.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код ВП 44104027) судовий збір у сумі 15673,46 грн (п`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят три грн 46 коп.) на користь фермерського господарства "НЕКТАР" (вул. Центральна, 150, с-ще Підгородна, Первомайський р-н, Миколаївська обл., 55222, ідентифікаційний код 20905341).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 15.08.2025 р.

Суддя Н. В. Лісовська