Справа № 582/612/25
Суддя: Яковенко Н. М.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/582/7/25
Справа № 582/612/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Яковенко Н.М., за участю секретаря Ярмоленко А.І.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Каракуц М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП у Сумській області лейтенанта поліції Кріпака Олександра Володимировича, Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 4694307 від 10 травня 2025 року, винесену інспектором ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП у Сумській області лейтенантом поліції Кріпаком Олександром Володимировичем про притягнення позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.; стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказаною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Так, 10 травня 2025 року, згідно із вищевказаною постановою, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 гривень штрафу за те, що він 10.05.2025 о 08:44:09 на автодорозі Т1904 керував автомобілем Seat Alhambra 1.9 D д.н.з. НОМЕР_1 поза межами населеного пункту без ближнього світла фар або денних ходових вогнів чим порушив п.9.8 ПДР України.

Позивач вважає постанову незаконною та такою, що складена з грубим порушенням норм чинного законодавства України, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає лише за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами при початку руху чи зміні його напрямку. Не увімкнене світло фар поза населеними пунктами це дійсно порушення ПДР, однак відповідальність за нього повинна наступати не за ст. 122 КУпАП, а за ст. 125 КУпАП - інші порушення правил дорожнього руху". Тому постанова с протиправною та підлягає скасуванню.

Представник відповідача, Головного управління Національної поліції в Сумській області, Каракуц М.Ю. з позовом не погодилася, подала до суду відзив на позов, у якому просила у його задоволенні відмовити через безпідставність. Відповідно до обставин справи, та пояснень інспектора ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області Кріпака О.В. вбачається, що 10.05.2025 під час несення служби на автодорозі Т-1904 було зупинено транспортний засіб Seat Alhambra 1.9 D д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 9.8. ПДР України. Факт правопорушення зафіксований на боді-камеру поліцейського.

П. 9.8. ПДР передбачено, що на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Керування транспортним засобом поза населеним пунктом без ближнього світла фар є порушенням Правил дорожнього руху (ПДР).

Зупинивши автомобіль позивача, інспектор Кріпак О.В. представився, та повідомив ОСОБА_1 про суть скоєного правопорушення. З вказаним правопорушенням водій був згоден, заявивши, що ніколи не вмикає ближнє світло фар, що підтверджується відеозаписом. Водію поліцейським було повідомлено, що відносно нього буде складена адміністративна постанова за ч. 2 ст. 122 КУпАП. В подальшому відносно ОСОБА_1 було складено постанову серії ЕНА №4694307 від 10.05.2025. Від підпису постанови позивач відмовився, стверджуючи, що не має часу на це і має терміново їхати, тому копія була направлена йому поштою за вих. №1419.

Таким чином дії поліцейського щодо складення спірної постанови є цілком правомірними, права та законні інтереси ОСОБА_1 дотримані в повному обсязі, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою від 23 травня 2025 року відкрито провадження в справі та ухвалено здійснювати його в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що дійсно 10.05.2025 рухався на своєму автомобілі без ввімкненого ближнього світла фар, однак він вважає, що кваліфікація його дій поліцейським як вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є помилковою, оскільки вчинене ним правопорушення слід кваліфікувати за ст. 125 КУпАП. Тому постанова підлягає скасуванню.

Відповідач інспектор ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП у Сумській області лейтенант поліції Кріпак Олександр Володимирович відзив на позов не надавав, в судове засідання не з`явився, з заявами і клопотаннями до суду не звертався.

Представник відповідача, Головного управління Національної поліції в Сумській області Каракуц М.Ю. в судовому засіданні з позовом не погодилася, вважає, що дії поліцейського правомірні, кваліфікація дій Рогулі О.І. правильна та відповідає ч. 2 ст. 122 КУпАП, при розгляді справи права та інтереси ОСОБА_1 не були порушені, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено в судовому засіданні, 10.05.2025 о 08:44:09 інспектором ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП у Сумській області лейтенантом поліції Кріпаком О.В. на автодорозі Т-1904 було зупинено транспортний засіб Seat Alhambra 1.9 D д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 9.8. Правил дорожнього руху України. Факт правопорушення зафіксований на боді-камеру поліцейського та не оспорюється сторонами.

Постановою серії ЕНА № 4694307 від 10 травня 2025 року позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306(зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За приписами п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно доп.9.8.Правилдорожньогоруху України, на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач ОСОБА_1 не заперечує, що у вказаний в постанові день і час рухався за межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар. Зазначене підтверджується і відеозаписом фіксації порушення, який наданий відповідачем.

Суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що його дії працівником поліції кваліфіковано невірно, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому його дії слід було кваліфікувати за ст. 125 КУпАП, яка передбачає відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху та тягне за собою попередження з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що ч. 2ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за: порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами при початку руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктом 9.8 ПДР України визначено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене:

а) у колоні;

б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів;

в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей;

г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах, сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів;

ґ) на транспортному засобі, що буксирує;

д) у тунелях.

На всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Згідно з п. 1.10 ПДР України денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Ближнє світло фар також відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів.

Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом та у разі його не ввімкнення відповідно до вимог ПДР передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а не за ст. 125 цього Кодексу, як вважає позивач.

Зазначене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20 червня 2018 року (справа №552/1713/16-апровадження №К/9901/13148/18).

Згідно ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Встановивши вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА № 4694307 від 10 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 , винесена на підставі та в межах повноважень, наданих поліцейському, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: серед яких ч. 1 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 122 КУпАП, посадові особи органів Національної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені відповідного державного органу.

Використання формулювань "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Таким чином, належним відповідачем за позовом є Головне управління Національної поліції України в Сумській області, до штатного розпису якого відноситься посада поліцейського ВП №1 (с.Недригайлів) Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, а не інспектор ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП у Сумській області Кріпак О.В., який склав оскаржувану постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 268, 269, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області об про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4694307 від 10 травня 2025 року - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: Н. М. Яковенко