Справа № 200/4134/25
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2025 року Справа№200/4134/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 49 від 09.05.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.05.2024, зарахувавши до спеціального (пільгового) підземного стажу роботи, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, з урахуванням постанови КМУ від 31.03.1994 № 202 періоди роботи позивача: з 01.01.2009 по 31.05.2016 у ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка»; з 15.03.2024 по 30.04.2024 у ТОВ «Шахтобудівельна компанія».

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення відповідача № 49 від 09.05.2025 є неправомірним, таким, що порушує конституційне право на належне пенсійне забезпечення, відповідач незаконно не зарахував до пільгового стажу за провідною професією згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період трудової діяльності позивача з 01.01.2009 31.05.2016 на ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» на посаді «прохідник 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі», та період трудової діяльності з 15.03.2024 30.04.2024 на ТОВ «Шахтобудівельна компанія» на посаді «прохідник 6 розряду з повним робочим днем на підземних роботах».

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що Головним управлінням було розглянуто заяву позивача та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

За результатами розгляду заяви про призначення пенсії незалежно від віку від 21.05.2024 на зобов`язання згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2024 по справі №200/7680/24 прийнято рішення №49 від 09.05.2025 про відмову в призначенні пенсії незалежно від віку відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи не менше 25 років.

Вказує, що тривалість пільгового стажу для визначення права на пенсію за частиною 3 статті 114 Закону України №1058 становить 17 років 7 місяців 14 дні, з нього:

- пільговий підземний стаж роботи за частиною 3 статті 114 Закону України №1058 (провідні підземні професії ) склав 7 років 9 місяців 13 дні. До провідних підземних професій зараховані наступні періоди роботи: з 01.06.2016 по 28.02.2022, з 02.03.2022 по 31.10.2022, з 02.11.2022 по 14.03.2024, обчислений на підставі наданих документів про пільговий характер роботи.

- пільговий стаж роботи за частиною 3 статті 114 Закону України №1058 (підземні професії згідно Постанови КМУ №202 від 31.03.1994 Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку про безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) склав 5 років 4 місяці 8 днів. До пільгового стажу роботи за Постановою КМУ №202 від 31.03.1994 враховані наступні періоди: з 03.09.1996 по 23.12.1996, з 01.01.1997 по 31.01.1997, з 10.02.1997 по 26.03.2000, з 01.03.2007 по 31.12.2007, з 01.01.2008 по 31.07.2008, з 01.08.2008 по 31.12.2008, обчислений на підставі даних трудової книжки, даних про спеціальний стаж в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

- навчання за фахом склало 3 роки 0 місяців 2 дні, за періоди з 01.09.1993 по 01.07.1996, з 02.07.1996 по 02.09.1996.

- строкова військова служба склала 1 рік 5 місяців 21 день за період служби з 12.05.2000 по 02.11.2001.

- пільговий стаж роботи за Списком №1 відповідно частини 2 статті 114 Закону №1058, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні 50 річного віку склав 7 років 6 місяців 16 днів, обчислений за періоди з 01.01.2009 по 31.05.2016 (на підставі даних про спеціальний стаж у відомостях персоніфікованого обліку) та з 15.03.2024 по 30.04.2024 (за рішенням суду).

З підстав того, що у позивача відсутній спеціальний (пільговий) стаж, вважають, що немає підстав для призначення пенсії на пільгових умовах.

Просив відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 12.06.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні без повідомлення сторін).

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що 21.05.2024 року позивач звернувся через ВЕБ-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії згідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими документами.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №49 від 29.05.2024 року позивачу відмолено у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу, підтвердженого в установленому порядку та недосягненням пенсійного віку визначеного п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За нормами ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 - необхідна кількість пільгового стажу, що надає право на призначення пенсійної виплати незалежно від віку - 25 років. За підрахунком відповідача страховий стаж позивача склав 29 років 10 місяців 02 дні, пільговий стаж за Списком №1 становить 24 роки 10 місяців 21 день.

Рішення відповідача оскаржено до суду та рішенням суду від 05.12.2024 у справі 200/7680/24 задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №49 від 29.05.2024 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 21.05.2024 року, зарахувавши до страхового та пільгового стажу період навчання за фахом з 02.07.1996 року по 02.09.1996 року та період роботи на ТОВ «Шахтобудівельна компанія» з 15.03.2024 року по 30.04.2024 року.

На виконання рішення від 05.12.2024 по справі № 200/7680/24 Головне управління ПФ України в Донецькій області повторно розглянута заява від 21.05.2024 про призначення пенсії незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийнято рішення № 49 від 09.05.2025 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи не менше 25 років.

В мотивувальній частині зазначеного рішення №49 від 09.05.2025 зазначено, що тривалість пільгового стажу для визначення права на пенсію за ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058-ІV (підземні професії згідно Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994) становить 17 років 7 місяців 14 днів, з нього:

- пільговий підземний стаж роботи за ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058 (провідні підземні професії) склав 7 років 9 місяців 13 дні. До провідних підземних професій зараховані наступні періоди роботи: з 01.06.2016 по 28.02.2022, з 02.03.2022 по 31.10.2022, з 02.11.2022 по 14.03.2024, обчислений на підставі наданих документів про пільговий характер роботи;

- пільговий стаж роботи за ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058 (підземні професії згідно Постанови КМУ №202 від 31.03.1994 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) склав 5 років 4 місяці 8 днів; до пільгового стажу роботи за Постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 враховані наступні періоди: з 03.09.1996 по 23.12.1996, з 01.01.1997 по 31.01.1997, з 10.02.1997 по 26.03.2000, з 01.03.2007 по 31.12.2007, з 01.01.2008 по 31.07.2008, з 01.08.2008 по 31.12.2008, обчислений на підставі даних трудової книжки, даних про спеціальних стаж в індивідуальних відомостях про застраховану особу;

- навчання за фахом склало 3 роки 0 місяців 2 дні, за періоди з 01.09.1993 по 01.07.1996, з 02.07.1996 по 02.09.1996;

- строкова військова служба 1 рік 5 місяців 21 день за період служби з 12.05.2000 по 02.11.2001;

- пільговий стаж роботи за Списком №1 відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні 50 річного віку склав 7 років 6 місяців 16 днів, обчислений за періоди з 01.01.2009 по 31.05.2016 (на підставі даних про спеціальний стаж у відомостях персоніфікованого обліку) та з 15.03.2024 по 30.04.2024 (за рішенням суду).

Позивач вважає рішення ГУ ПФУ в Донецькій області №49 від 09.05.2025 неправомірним та таким, що порушує конституційне право на належне пенсійне забезпечення, відповідач незаконно не зарахував до пільгового стажу за провідною професією згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період трудової діяльності позивача з 01.01.2009 - 31.05.2016 на ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» на посаді «прохідник 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі», та період трудової діяльності з 15.03.2024 30.04.2024 на ТОВ «Шахтобудівельна компанія» на посаді «прохідник 6 розряду з повним робочим днем на підземних роботах».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058) та Законом України Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788).

Як вже зазначалось раніше, позивачу відмовлено у призначенні пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на підземних роботах.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Щодо не зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу в зв`язку з відсутністю документального підтвердження повної зайнятості (роботи на умовах повного робочого дня) за відповідними професіями заявником не надано, відсутня уточнююча довідка з підприємства про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до Порядку № 637, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Згідно зі ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі також Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Пунктом 17 Постанови № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Суд зазначає, що відповідач не в повному обсязі використав свої права надані йому Законом та Порядком при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення позивачу.

Щодо необхідності надання уточнюючих довідок з підприємства, суд зазначає наступне.

Відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконування роботи за наявності чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів не спростовує наявність у працівника стажу роботи, що дає право виходу на пенсію.

Тобто, уточнюючі довідки для підтвердження трудового стажу необхідно надавити лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

В трудовій книжці серія НОМЕР_3 наявні наступні записи, за спірний період, про трудову діяльність позивача, а саме:

- 01.08.2008 Шахтопрохідне будівельне управління № 3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», прийнятий підземним електрослюсарем з повним робочим днем на підземній роботі;

- 22.10.2008 направлений на курси прохідників;

- 04.12.2008 переведений учнем прохідника з повним робочим днем на підземній роботі;

- 10.02.2009 переведений прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі;

- 31.12.2012 відповідно до наказу ТОВ «ШСК «Донецькшахтопроходка» від 26.12.2012 № 273 «Про закриття відокремлених підрозділів» відокремлений підрозділ закрито;

- 01.01.2013 переміщений в ТОВ «ШСК «Донецькшахтопроходка» прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі;

- 31.05.2016 звільнений по п. 5 ст. 36 КЗпП по переведенню в ТОВ «Шахтобудівельна компанія»;

- 01.06.2016 ТОВ «Шахтобудівельна компанія» - прийнятий по переведенню прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі;

- 01.09.2022 переведений прохідником 6 розряду з повним робочим днем на підземних роботах.

Відповідно до розрахунку стажу позивача (форма РС-право) до стажу для призначення пенсії, зокрема, зараховано періоди:

01.01.2009 31.05.2016 Список № 1 7 р., 5 міс., 0 дн.,

01.06.2016 28.02.2022 ст. 14, пост. 202, підземні 5 р. 9 міс. 0 дн.,

01.03.2022 01.03.2022 0 р. 0 міс. 1 дн.,

02.03.2022 31.10.2022 ст. 14, підземні 0 р. 8 міс. 0 дн.,

01.11.2022 01.11.2022 0 р. 0 міс. 1 дн.,

02.11.2022 14.03.2024 ст. 14, підземні 1 р. 4 міс. 13 дн.

15.03.2024 30.04.2024 Список № 1 0р. 1 міс. 16 дн.

Отже, трудовою книжкою позивача підтверджується, що позивач у спірний період працював прохідником з повним робочим днем на підземній роботі.

В спірному рішенні № 49 від 09.05.2025 зазначено, що стаж роботи позивача з 01.01.2009 31.05.2016 зарахований до пільгового стажу за Списком 1 відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - на підставі даних про спеціальний стаж у відомостях персоніфікованого обліку.

В Індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідки форми ОК-5, форми ОК-7) є відомості про спеціальний стаж роботи 2009-2016 у страхувальника ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» (), код підстави ЗП301ЗА1, тобто працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою КМУ від 24.06.2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.

Суд вказує, що порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не є вирішальною точкою, що визначає умови праці, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, якими є відповідні Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, зазначення коду ЗПЗ013А1 за спірний період стажу 01.01.2009 по 31.05.2016, та 15.03.2024 по 30.04.2024 не позбавляє позивача права на обрахунок стажу відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як провідної професії для призначення пенсії незалежно від віку.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку щодо протиправності спірного рішення, та, як наслідок, його скасування.

Також суд вважає необхідним дослідити наступні обставини.

Згідно із пунктом 5 постанови Верховної Ради України Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 06.12.1991 № 1931-ХІІ Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.

На виконання постанови Верховної Ради України Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 06.12.1991 №1931-ХІІ Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20.01.1992 № 8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;

кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Тобто відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу роботи.

У листі від 02.10.2018 № 19997/0/2-18 адресованому Пенсійному фонду України Міністерство соціальної політики України зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 12.09.2018 №1209-27, до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування враховують Роз`яснення № 8.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Отже, Роз`яснення № 8 відповідає ознакам нормативно-правового акту, про що, зокрема, зазначено і в постанові Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 № 81.

Листом Міністерства соціальної політики України № 21226/0/2-18/45 від 01.11.2018 підтверджено, що органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсій відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058 враховують Роз`яснення № 8.

Суд вважає, що посилання у Роз`ясненні № 8 на ст. 14 Закону № 1788-ХІІ доцільно застосовувати і при призначенні пенсії за ст. 114 Закону № 1058-ІV, оскільки зміст цих статей є тотожним. При цьому за ст. 11 Закону № 1788-ХІІ до відання Кабінету Міністрів України належать питання, пов`язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим Законом, а п. 16 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV передбачає, що положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Суперечності між Роз`ясненням № 8 і положеннями Закону № 1058-ІV відсутні, оскільки відповідне роз`яснення не визначає: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (ст. 4 Закону № 1058-ІV), натомість регулює правила розрахунку кратності пільгового стажу, що за правовим змістом положенням ст. 14 Закону № 1788-ХІІ та ст. 114 Закону № 1058-ІV не суперечить.

Вказане роз`яснення спрямоване на забезпечення найбільш сприятливого обрахування стажу окремим категоріям громадян, що були зайняті на роботах з особливо важкими умовами праці.

Отже, суд вважає, що правила кратності полягають у наступному: в разі, якщо особа не має достатньо підземного стажу, до нього може додатково зараховуватися інший пільговий стаж.

Крім того, підземний стаж на провідних професіях зараховується із збільшеною кратністю.

Так, стаж на провідних професіях зараховується до підземного із збільшеною кратністю 1.25 (1 рік роботи за 1 рік роботи 3 місяці), а решта видів пільгового стажу за Списком 1, що не відносяться до підземного, із зменшеною кратністю 0.75 (1 рік роботи за 9 місяців).

Застосовуючи відповідні положення, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04.06.2019 у справі № 333/3704/16-а.

Постановою від 08.07.2021 у справі №212/1743/17-а Верховний Суд також залишив без задоволення касаційну скаргу пенсійного органу, підтвердивши необхідність застосування Роз`яснення № 8, що, в тому числі, було підставою для задоволення позову.

Висновки про необхідність застосування Роз`яснення № 8 викладено і в постанові Верховного Суду від 18.11.2024 в справі № 200/1009/24.

Отже, у контексті вказаного вище роз`яснення, позивач має право на його застосування, оскільки у нього є більше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 114 Закону № 1058-ХІІ.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення винесено відповідачем передчасно та без оцінки усіх обставин.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 приходить до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача слід прийняти рішення про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії позивачу та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 та з урахуванням висновків суду, попередньо зарахувавши до пільгового стажу за підземними провідними професіями період роботи з 01.01.2009 по 31.05.2016 та з 15.03.2024 по 30.04.2024 згідно записів №28-34 трудової книжки серії НОМЕР_3 .

Суд вказує, що позивач у спірний період виконував роботу за професією, яка відносяться саме до "провідних", а тому підстави для застосування переліку професії, які передбачені Постановою №202, у даному випадку, відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №49 від 09.05.2025 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.05.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8, з урахуванням висновків суду, попередньо зарахувавши до пільгового стажу за підземними провідними професіями період роботи з 01.01.2009 по 31.05.2016 та з 15.03.2024 по 30.04.2024 згідно записів №28-34 трудової книжки серії НОМЕР_3 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.С. Зеленов