Справа № 300/70/25
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" серпня 2025 р. справа № 300/70/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Тимощука О.Л.,
секретаря судового засідання Зюбак Н.М.,
прокурора - Чернописької Г.О.,
представника позивача Шешурак О.В.,
представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Копчука І.М.
представники відповідача не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національний природний парк Гуцульщина,
до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області,
Косівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області,
Косівської районної ради Івано-Франківської області
про визнання протиправними, нечинними рішень та розпорядження,

Керівник Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури (надалі, також прокурор, Косівська окружна прокуратура) в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації (надалі, також позивач, Івано-Франківська ОДА), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національний природний парк "Гуцульщина" (надалі, також третя особа, НПП "Гуцульщина", Національний парк) звернувся в суд з позовною заявою до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області (надалі також, відповідач 1, Косівська міська рада), Косівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області (надалі, також відповідач 2, Косівська РДА), Косівської районної ради Івано-Франківської області (надалі, також відповідач 3, Косівська районна рада ), в якій просить:
- визнати протиправним та нечинним рішення шостої сесії сьомого демократичного скликання Пістинської сільської ради від 19 липня 2016 року "Про внесення змін до генерального плану с. Пістинь";
- визнати протиправним та нечинним рішення сьомої сесії сьомого демократичного скликання Пістинської сільської ради від 28 жовтня 2016 року "Про погодження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь";
- визнати протиправним та нечинним розпорядження Косівської районної державної адміністрації №458 від 22.12.2016 "Про затвердження висновку щодо встановлення меж населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради";
- визнати протиправним та нечинним рішення Косівської районної ради від 08.06.2017 №292-9/2017 "Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області".
Позовні вимоги мотивовано тим, що Косівською окружною прокуратурою відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (надалі, також Закон №1697-VII) при здійсненні представницьких повноважень встановлено факт порушення вимог чинного земельного та лісового законодавства України, законодавства про природно-заповідний фонд під час прийняття рішення Пістинської сільської ради від 19 липня 2016 року "Про внесення змін до генерального плану с. Пістинь", рішення Пістинської сільської ради від 28 жовтня 2016 року "Про погодження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь", розпорядження Косівської РДА №458 від 22.12.2016 "Про затвердження висновку щодо встановлення меж населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради", рішення Косівської районної ради від 08.06.2017 №292-9/2017 "Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області", що порушує правовий режим використання та розпорядження землями лісового фонду і може негативно вплинути на збереження та функціонування об`єкта природно-заповідного фонду.
Беручи до уваги зазначене, з метою захисту інтересів держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації, керівник Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури звернувся до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також КАС України) (а.с.89-91).
На поштову адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду 20.01.2025 надійшли письмові пояснення НПП "Гуцульщина" від 17.01.2025 №38/11 (а.с.101-111). Третя особа зазначила, що із позовними вимога погоджується повністю, з огляду на наступне.
Як вказує НПП "Гуцульщина", згідно з частиною 2 статті 150 Земельного кодексу України (надалі, також ЗК України) припинення права постійного користування земельними ділянками особливо цінних земель, визначених у пунктах "в" і "г" (землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення) частини першої цієї статті, з підстави добровільної відмови від користування ними або шляхом їх вилучення здійснюється за погодженням з Верховною Радою України, а ніяк не рішенням Пістинської сільської ради, яке стало підставою для незаконного включення в межі села Пістинь земельних ділянок, які перебували згідно з законом в постійному користуванні НПП "Гуцульщина". Водночас, рішенням Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 11-13.12.2013 "Про затвердження доопрацьованого генерального плану забудови села Пістинь" затверджено доопрацьований генеральний план забудови села Пістинь, згідно з яким в межі населеного пункту включено додаткову територію 1315,4 га, існуюча площа села 1087,4 га, проектна площа села 2402,8 га.
Третя особа наголошує, що вказане рішення постановою у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 03.10.2024 у справі №300/831/21 визнано протиправним та нечинним. НПП "Гуцульщина" звертає увагу, що у коментованій постанові суд зазначив, що не завершення процедури встановлення меж території національного природного парку не свідчить про втрату чинності Указу №456/2002 та про втрату користування ділянкою земель площею 546 га спеціального природо-охоронного статусу. Третя особа стверджує, що чинним законодавством не передбачено можливості існування у двох осіб одночасно права постійного лісокористування однією і тією самою земельною ділянкою. Таким чином, на переконання НПП "Гуцульщина", після передачі ДП "Кутське лісове господарство" відповідних ділянок в користь НПП "Гуцульщина" та складення останнім матеріалів лісовпорядкування, у ДП "Кутське лісове господарство" припинилося право постійного користування такими ділянками. З огляду на це, неможливість НПП "Гуцульщина" завершити процедуру з належного оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, (після чого буде можлива як зміна цільового призначення землі, так і отримання відповідного державного акта), не свідчить про те, що НПП "Гуцульщина" позбавлене права постійного користування земельними ділянками. Враховуючи вищенаведене, а також те, що рішення Пістинської сільської ради від 11-13.12.2013 "Про затвердження доопрацьованого генерального плану забудови села Пістинь" постановою Верховного Суду від 03.10.2024 у справі № 300/831/21 визнано протиправним та нечинним, то і рішення Пістинської сільської ради від 28 жовтня 2016 року "Про погодження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь", рішення сьомої сесії сьомого демократичного скликання Пістинської сільської ради від 28 жовтня 2016 року "Про погодження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь", розпорядження Косівської районної державної адміністрації №458 від 22.12.2016 "Про затвердження висновку щодо встановлення меж населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради" та рішення Косівської районної ради від 08.06.2017 №292-9/2017 "Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області" на переконання НПП "Гуцульщина" є теж протиправними та нечинними.
Івано-Франківська обласна державна адміністрація 28.02.2025 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подала до суду додаткові пояснення у справі (а.с.114-127). Івано-Франківська ОДА вказує, що Верховним Судом при розгляді справи №809/807/17 взято до уваги як преюдиційні обставини встановлені Вищим господарським судом України при розгляді справи №909/4/17 (постанова від 29.08.2017), а також Верховним Судом у справі №809/807/17 (постанова від 22.08.2018), що постійним користувачем земельної ділянки, визначеної в Указі Президента України від 14.05.2002 №456/2002, є Кутський державний лісгосп Державного комітету лісового господарства України, у вказаного землекористувача земельна ділянка не вилучалась, НПП "Гуцульщина" в постійне користування не надавалася, акт на право постійного користування цією земельною ділянкою НПП "Гуцульщина" не видавався і право лісокористування за ним на вказану землю не реєструвалося. Позивач наголошує, що враховуючи вказане та норми статті 122 ЗК України, пункт 4 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 №5245-VI (надалі, також Закон №5245-VI), пункт 24 розділу Х Земельного кодексу України (надалі, також ЗК України), станом на сьогодні, остання уповноважена розпоряджатися землями державної власності, що перебувають в постійному користуванні ДСГП "Ліси України", які розташовані в межах міст та за межами населених пунктів. На переконання Івано-Франківської ОДА, задля визначення розпорядника земель державної власності, яким може бути як районна державна адміністрація так і обласна державна адміністрація потрібно встановити наявність меж населеного пункту. Таким чином, Івано-Франківська ОДА наголошує, що навіть встановлення (зміна) меж населеного пункту не призводить до переходу земель державної власності, що перебувають в постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств у комунальну власність. Тому, Івано-Франківська ОДА стверджує, що зі зміною меж населеного пункту землі державної власності, які перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств не змінюють форму власності на комунальну, а тільки відбувається зміна розпорядника таких земель (районної державної адміністрації на обласну державну адміністрацію і навпаки), що не призводить до порушення інтересів держави. Івано-Франківська обласна державна адміністрація вказує, що остання в ході реалізації повноважень щодо здійснення державної інвентаризації земель, яка проводиться з метою внесення відомостей про земельні ділянки до Державного земельного кадастру, проведено інвентаризацію земель загальною площею 5285,0130 га, які перебувають у постійному користуванні ДСГП "Ліси України" та які відповідно до Указу Президента України від 14.05.2002 № 456/2002 в установленому порядку вилучатимуться та передаватимуться НПП "Гуцульщина" у постійне користування. Крім того, Івано-Франківська ОДА наголошує, що у постанові Верховного Суду від 08.12.2020 у справі №809/807/17 зазначено, що діяльність органу місцевого самоврядування щодо планування території природно - заповідного фонду є об`єктом контролю у сфері захисту довкілля та природних ресурсів і такий контроль уповноважені здійснювати органи Державної екологічної інспекції України. Тому, Івано-Франківська ОДА враховуючи вищевикладене, просила суд дослідити наявність у останньої повноважень щодо звернення до суду із адміністративним позовом про визнання протиправними та нечинними зазначених у позовній заяві керівника Косівської окружної прокуратури рішень та розпорядження.
Відповідач 2 скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 28.02.2025 та зареєстровано в суді 03.03.2025 (а.с.128-137). За доводами Косівської РДА, враховуючи те, що проект щодо встановлення меж села Пістинь розроблений ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" на підставі рішення Пістинської сільської ради та завдання на виконання робіт, проект землеустрою щодо встановлення меж села Пістинь виготовлено у відповідності до генерального плану села Пістинь, складання документації із землеустрою базується на результатах польового обстеження та зйомок окружної межі населеного пункту села Пістинь, обміри проводились по проектних межах населеного пункту з урахуванням генерального плану забудови села Пістинь, а також враховуючи погодження суміжних землекористувачів та погодження Пістинської сільської ради, Косівською РДА видано розпорядження від 22.12.2016 №458 "Про затвердження висновку щодо встановлення меж населеного пункту села Пістинь Пістинської ради". Відповідач 2 наголошує, що рішення Пістинської сільської ради від 11-13.12.2012 "Про затвердження доопрацьованого генерального плану забудови села Пістинь", яким затверджено доопрацьований генеральний план забудови села Пістинь визнано протиправним та нечинним постановою у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 03.10.2024 у справі №300/831/21, однак така постанова була винесена у 2024 році, а оскаржуване розпорядження Косівською РДА було прийнято у 2016 році. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, відповідач 2 переконаний, що на момент прийняття такого розпорядження норми законодавства Косівською районною державною адміністрацією не порушено.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 постановлено перейти до розгляду адміністративної справи №300/70/25 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 09.07.2025 о 10:00 год (а.с.138-140).
Відповідач 1 засобами поштового зв`язку направив на адресу суду клопотання про долучення доказів від 27.06.2025 №1086, зареєстроване в суді 03.07.2025 (а.с.171-172). Косівська міська рада на виконання ухвали суду від 12.06.2025 надала підтвердження офіційного оприлюднення відповідного оголошення про відкриття провадження в даній адміністративній справі, та повідомила, що згідно з інформацією наданою старостою Пістинського старостинського округу Косівської міської ради, рішення від 19.07.2016 та 28.10.2016 станом на 27.06.2025 являються чинними.
Від представника Косівської РДА 08.07.2025 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла заява про розгляд справи без участі останнього (а.с173-178).
У судове засідання, призначене на 09.07.2025, з`явилися представник позивача та представники третьої особи. Належним чином повідомлені про дату та час судового засідання прокурор та представники відповідачів не з`явилися.
У судовому засіданні, призначеному на 09.07.2025 оголошено перерву.
В судове засідання, призначене на 16.07.2025, з`явився прокурор, представник позивача та представник третьої особи, представники відповідачів в судове засідання повторно не з`явилися. Причини неявки представників Косівської міської ради, Косівської РДА та Косівської районної ради суду не відомі. Судом розпочато розгляд справи в підготовчому провадженні за даною явкою сторін.
Так, в підготовчому засіданні 16.07.2025 Івано-Франківський окружний адміністративний суд протокольною ухвалою зобов`язав Косівську окружну прокуратуру в письмовому вигляді обґрунтувати підстави визначення Івано-Франківської ОДА в якості належного позивача в даній адміністративній справі.
У зв`язку з необхідністю обґрунтування належного позивача в даній справі в судовому засіданні оголошено перерву.
Косівська окружна прокуратура 24.07.2025 сформувала в підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи додаткові пояснення у справі (а.с.195-201). Прокурор вказав, що "суспільним", "публічним" інтересом звернення прокуратури до суду з цим позовом є відновлення правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землі лісового фонду, захист такого права шляхом визнання протиправними та нечинними незаконних актів Пістинської сільської ради, Косівської РДА та Косівської районної ради, на підставі яких до земель населеного пункту включено земельну ділянку, яка фактично знаходиться за межами населеного пункту, на час прийняття вказаних актів перебувала у розпорядженні Івано Франківської обласної державної адміністрації та у постійному користуванні НПП "Гуцульщина", що призвело до незаконного розпорядження вказаною земельною ділянкою органом місцевого самоврядування.
У судове засідання, призначене на 24.07.2025, з`явилися прокурор, представник позивача та представник третьої особи. Належним чином повідомлені про дату та час судового засідання представники відповідачів вчергове не з`явилися. Суд на місці ухвалив продовжити розгляд справи за даною явкою сторін.
За наслідками проведеного підготовчого засідання суд визнав належним позивачем - Івано-Франківську ОДА, з`ясував необхідні обставини та вирішив усі необхідні питання, передбачені статтею 180 Кодексу адміністративного судочинства України, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання, призначене на 06.08.2025, з`явилися прокурор, представник позивача та представник третьої особи. Належним чином повідомлені про дату та час судового засідання представники відповідачів вкотре не з`явилися.
Прокурор, представник позивача та представник третьої особи підтримали заявлені позовні вимоги.
Відповідач 1 та відповідач 3 правом на подання відзиву на позов не скористалися.
Частиною 6 статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, заслухавши позиції представників сторін, дослідивши в сукупності позовну заяву, відзив на позов, додаткові пояснення та докази, наявні в матеріалах цієї адміністративної справи, встановив такі обставини.
У додатку №1 до Указу Президента України від 14 травня 2002 року №456/2002, визначено Перелік землекористувачів, землі яких мають бути надані у постійне користування НПП "Гуцульщина", а саме: землі Косівського міжгосподарського лісгоспу, площею 816га, у тому числі: Пістинське лісництво 503 га, Кобаківське лісництво 165 га, Рожнівське лісництво 148 га; Кутського державного лісгоспу Державного комітету лісового господарства України загальною площею 6790 га, у тому числі: Косівське лісництво 1675 га, Кутське лісництво 1477 га, Шешорське лісництво 3030 га, Яблунівське лісництво 608 га. Усього 7606 га (а.с.78).
Водночас, рішенням двадцять восьмої сесії шостого демократичного скликання Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 11-13 грудня 2013 року "Про затвердження доопрацьованого генерального плану забудови села Пістинь" затверджено доопрацьований генеральний план забудови села Пістинь, де враховані зауваження та пропозиції, викладенні в протоколі містобудівної архітектурної ради при Івано-Франківській обласній державній адміністрації від 26 грудня 2012 року, згідно з яким в межі населеного пункту включено додаткову територію 1 315,4 га, існуюча площа села 1 087,4 га, проектна площа села 2 402,8 га (а.с.72).
Надалі, рішенням шостої сесії сьомого демократичного скликання Пістинської сільської ради від 19 липня 2016 року "Про внесення змін до генерального плану села Пістинь" внесено зміни в рішення двадцять восьмої сесії шостого демократичного скликання Пістинської сільської ради від 11-13 грудня 2013 року, затверджено генеральний план села Пістинь загальною площею 2504,2 га та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту село Пістинь площею 2504,2 га (а.с.73).
Згодом, Пістинська сільська рада рішенням сьомої сесії сьомого демократичного скликання від 28 жовтня 2016 року "Про погодження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь" погодила проект землеустрою щодо встановленя межі населеного пункту села Пістинь розроблений Державним підприємством "Івано-Франківський науково-дослідницький та проектний інститут землеустрою" загальною площею 2 504,2 га (а.с.74).
Розпорядженням Косівської районної державної адміністрації №458 від 22.12.2016 "Про затвердження висновку щодо встановлення меж населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради" затверджено висновок про погодження проекту землеустрою щодо встановлення меж села Пістинь Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області (а.с.75-76).
В подальшому, рішенням Косівської районної ради від 08.06.2017 №292-9/2017 "Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області" затверджено проект землеустрою щодо встановлення меж населеного пункту села Пістинь площею 2504,2 га (а.с.71).
Згідно з пунктом 14 коментованого рішення Косівська міська рада Косівського району Івано-Франківської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків зокрема Пістинської сільської ради (а.с.36-37).
Вважаючи протиправними рішення шостої сесії сьомого демократичного скликання Пістинської сільської ради від 19 липня 2016 року "Про внесення змін до генерального плану с.Пістинь", рішення сьомої сесії сьомого демократичного скликання Пістинської сільської ради від 28 жовтня 2016 року "Про погодження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь", розпорядження Косівської районної державної адміністрації №458 від 22.12.2016 "Про затвердження висновку щодо встановлення меж населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради", рішення Косівської районної ради від 08.06.2017 №292-9/2017 "Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області" керівник Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації, звернувся до суд.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
За змістом частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (частина 3 статті 23 Закону №1697-VII).
За змістом частини 4 статті 53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.
Косівська окружна прокуратура у позовній заяві вказала, що "суспільним", "публічним" інтересом звернення прокуратури до суду з позовом є відновлення правового порядку в частині визначення компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування, відновлення становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землі лісового фонду, захист такого права шляхом визначення протиправними та нечинними незаконних дій Пістинської сільської ради, Косівської РДА та Косівської районної ради, на підставі яких до земель населеного пункту Пістинь включено земельну ділянку, яка фактично знаходиться за межами населеного пункту, та на час прийняття вказаних активів перебувала у розпорядженні Івано-Франківської ОДА та у постійному користуванні НПП "Гуцульщина", що призвело до незаконного розпорядження вказаною земельною ділянкою органом місцевого самоврядування. Позивачем визначено Івано-Франківську ОДА.
Згідно з пунктом 1.1. Положення про Національний природний парк "Гуцульщина", затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 31.08.2020 №105 (надалі, також Положення №105) НПП "Гуцульщина" створений відповідно до Указу Президента України від 14.05.2002 №456 "Про створення національного природного парку "Гуцульщина". Парк є територією природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. Парк розташований на території Косівського району Івано-Франківської області (зворотній бік а.с.26).
У пункті 2.1. Положення №105 йдеться про те, що парк створено з метою збереження, відтворення і раціонального використання типових та унікальних природних комплексів Покутських Карпат, що мають важливе природоохоронне, наукове, естетичне, освітнє, рекреаційне та оздоровче значення (а.с.27).
Завданням НПП "Гуцульщина" є збереження та відтворення цінних природних та історико-культурних комплексів і природних об`єктів Покутських Карпат, включаючи підтримання та забезпечення екологічної природної рівноваги в регіоні; створення умов для організованого туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних комплексів та об`єктів; організація та здійснення наукових досліджень, у тому числі з вивченням природних комплексів та їх змін в умовах рекреаційного використання, розроблення та впровадження наукових рекомендацій з питань охорони навколишнього природного середовища, відтворення окремих видів флори та фауни, відновлення порушення екосистем, управління природними ресурсами та їх ефективного використання, організації та проведення моніторингу ландшафтного та біологічного різноманіття; проведення екологічної освітньо-виховної роботи тощо (пункт 2.2. Положення №105).
З пункту 1.6. цього ж Положення вбачається, що загальна площа парку становить 32 271 га земель, в тому числі: 7 606 га земель, що мають бути надані йому в постійне користування та 24 665 га земель, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів (зворотній бік а.с.26).
Згідно зі статтею 3 Земельного кодексу України (надалі, також ЗК України), земельні відносини, які виникають при використанні лісів, регулюються також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать Земельному кодексу України.
Разом з цим, частиною 2 статті 5 Лісового кодексу України (надалі, також ЛК України) передбачено, що правовий режим земель лісогосподарського призначення визначається нормами земельного законодавства.
Оскільки земельна ділянка й права на неї на землях лісогосподарського призначення є об`єктом земельних правовідносин, то суб`єктний склад і зміст таких правовідносин повинні врегульовуватись нормами земельного законодавства в поєднанні з нормами лісового законодавства.
За змістом абзаців 2 та 3 статті 1 ЛК України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Згідно з статтею 56 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.
Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств.
Громадяни та юридичні особи у встановленому законом порядку можуть набувати у власність для лісорозведення земельні ділянки, а також можуть мати у власності ліси, створені шляхом лісорозведення на набутих у власність у встановленому законом порядку земельних ділянках, а також самозалісені ділянки на набутих у власність у встановленому законом порядку земельних ділянках.
Частинами 1 та 2 статті 84 ЗК України передбачено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Право власності на земельні ділянки, визнане за державою рішенням суду, реалізується органами виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, незалежно від органу, в особі якого судом визнане таке право за державою.
За змістом пунктів "г" та "ґ" частини 4 статті 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом; землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.
У відповідності до підпункту "в" пункту 24 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення.
Приписами частини 1 статті 149 ЗК України Земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, що здійснюють розпорядження земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу.
Згідно з частиною 5 статті 122 ЗК України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень та розпорядження) обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.
Таким чином із наведеного слідує, що розпорядником земель державного лісового фонду на території Івано-Франківської області є Івано-Франківська ОДА.
Враховуючи викладене, суд погоджується із доводами Косівської окружної прокуратури, про те, що Івано-Франківська ОДА, як розпорядник спірних земельних ділянок є належним позивачем у даній адміністративній справі.
Стосовно позовних вимог щодо визнання протиправним та нечинним рішення шостої сесії сьомого демократичного скликання Пістинської сільської ради від 19 липня 2016 року "Про внесення змін до генерального плану с. Пістинь", суд враховує наступне.
У відповідності до статті 43 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
За змістом частини 1 статті 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" від 16.06.1992 №2456-XII рішення про створення природних заповідників, національних природних парків, а також щодо інших територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення приймаються Президентом України.
У додатку №1 до Указу Президента України від 14 травня 2002 року №456/2002, визначено Перелік землекористувачів, землі яких мають бути надані у постійне користування НПП "Гуцульщина", а саме: землі Косівського міжгосподарського лісгоспу, площею 816 га, у тому числі: Пістинське лісництво 503 га, Кобаківське лісництво 165 га, Рожнівське лісництво 148 га; землі Кутського державного лісгоспу Державного комітету лісового господарства України загальною площею 6 790 га, у тому числі: Косівське лісництво 1 675 га, Кутське лісництво 1 477 га, Шешорське лісництво 3 030 га, Яблунівське лісництво 608 га. Усього 7 606 га (а.с.78).
У додатку №2 до Указу Президента України від 14 травня 2002 року №456/2002, визначено Перелік землекористувачів, землі яких мають бути включені до складу НПП "Гуцульщина" без вилучення, а саме: Косівського міжгосподарського лісгоспу, площею 9 893 га, в тому числі: Великорожинське лісництво 3 912 га, Кобаківське лісництво 1 166 га, Рожнівське лісництво 754 га; Пістинське лісництво 1 012 га, Яблунівське лісництво 3 049 га; Кутський державний лісгосп Державного комітету лісового господарства України загальною площею 14 772 га, у тому числі: Березівське лісництво 3 116 га, Косівське лісництво 2 392 га, Космацьке лісництво 4 398 га, Кутське лісництво 1 519 га, Яблунівське лісництво 3 347 га. Усього 24 665 га (зворотній бік а.с.78).
Однак, рішенням двадцять восьмої сесії шостого демократичного скликання Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 11-13 грудня 2013 року "Про затвердження доопрацьованого генерального плану забудови села Пістинь" затверджено доопрацьований генеральний план забудови села Пістинь, де враховані зауваження та пропозиції, викладенні в протоколі містобудівної архітектурної ради при Івано-Франківській обласній державній адміністрації від 26 грудня 2012 року, згідно з яким в межі населеного пункту включено додаткову територію 1 315,4 га, існуюча площа села 1 087,4 га, проектна площа села 2 402,8 га (а.с.72).
Зокрема, таким рішенням до території села Пістинь включено 546 га переданих НПП "Гуцульщина".
Водночас, суд наголошує, що постановою Верховного Суду від 03.10.2024 у справі №300/831/21 коментоване рішення Пістинської сільської Ради "Про затвердження доопрацьованого генерального плану забудови села Пістинь" від 11-13 грудня 2013 року визнано протиправним та нечинним.
Зокрема, Верховний Суд у коментованій постанові, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам вказав таке: " 47. Відповідно до преамбули Закону №2456-XII природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.
48. У статті 3 Закону №2456-XII зазначено, що до природно-заповідного фонду України належать, зокрема, національні природні парки.
49. Відповідно до ст. 7 Закону №2456-XII землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.
На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.
50. Відповідно до ч. 5 ст. 7 цього Закону межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
51. Таким чином, правова охорона земель природно-заповітного фонду здійснюється і до встановлення їх меж в натурі - у межах визначених проектом створення національного природного парку «Гуцульщина». Правова норма, передбачена ч. 5 ст. 7 Закону №2456-XII є спеціальною, коли йдеться про землі національних природніх парків, інших територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
52. За змістом ст. 20 Закону №2456-XII національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність. Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються національним природним паркам у порядку, встановленому цим Законом та іншими актами законодавства України. До складу територій національних природних парків можуть включатися ділянки землі та водного простору інших землевласників та землекористувачів.
53. Землям, які увійшли до складу земель національного природного парк "Гуцульщина" відповідно до Указу Президента України №456/2002 (зокрема і тих 546 га, які згодом включено до меж с. Пістинь), було надано спеціальний статус земель природно-заповідного фонду, а, отже, на них поширюються зазначені умови, заборони та обмеження.
54. Пістинській сільській раді достеменно було відомо про Указ №456/2002 та спеціальний статус земель, однак його не взято до уваги під час ухвалення оскаржуваного рішення.
55. Між тим, відповідно до ст. 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема:
1) прогнозування розвитку територій;
2) забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій;
3) обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням;
4) взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій;
5) визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об`єктів;
9) збереження, створення та відновлення рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих територій та об`єктів, ландшафтів, лісів, парків, скверів, окремих зелених насаджень;
56. Всупереч цим вимогам, державних інтересів у створенні національного природного парку, збереження природоохоронної території парку під час ухвалення оскаржуваного рішення Пістинської сільської ради враховано не було.
57. В основу своїх рішень суди поклали висновок про те, що спірні земельні ділянки лісогосподарського призначення у постійного землекористувача не вилучались, цільове призначення таких ділянок не змінювалось та не відбувалась передача таких ділянок у власність іншим особам, що належить до компетенції Уряду. Тому суд не вбачав необхідності отримання згоди Уряду для включення спірних територій до генплану с.Пістинь.
58. Суд не погоджується з такими висновками, адже не завершення процедури встановлення меж території національного природного парку не свідчить про втрату чинності Указу №456/2002 та про втрату ділянкою земель площею 546 га спеціального природо-охоронного статусу.
Таку позицію було підтримано Верховним Судом у постанові від 07.10.2020 у справі №910/2323/18.
60. Застосовуючи ці висновки в контексті обставин справи, що розглядається, Суд вважає неправомірним включення земель національного природного парку «Гуцульщина» до оскаржуваного генерального плану с. Пістинь без урахування їхнього спеціального статусу та обмежень, які він накладає. Це порушення є суттєвим, оскільки перешкоджає Національному природному парку «Гуцульщина», власнику земель та контролюючим органам забезпечувати правову охорону земель природно-заповідного фонду.".
В той же час, як встановлено судом вище по тексту судового рішення, рішенням Пістинської сільської ради від 19.07.2016 "Про внесення змін до генерального плану села Пістинь" внесено зміни в рішення двадцять восьмої сесії шостого демократичного скликання Пістинської сільської ради від 11-13 грудня 2013 року і затверджено генеральний план села загальною площею 2 504,2 га.
Косівська міська рада, що являється правонаступником Пістинської сільської ради, листом від 27.06.2025 №1086 повідомила суд, що станом на дату складання такого листа (27.06.2025) рішення Пістинської сільської ради від 19.07.2016 "Про внесення змін до генерального плану села Пістинь" є чинним (а.с.170).
Таким чином, беручи до уваги зазначене вище по тексту судового рішення, висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.10.2024 у справі №300/831/21, суд вважає, що рішення прийняте Пістинською сільською радою (правонаступником якої є Косівська міська рада Косівського району Івано-Франківської області) від 19 липня 2016 року "Про внесення змін до генерального плану Пістинь", яким внесено зміни до рішення двадцять восьмої сесії шостого демократичного скликання Пістинської сільської ради від 11-13 грудня 2013 року, визнаного Верховним Судом протиправним та нечинним, є незаконним, а отже теж протиправним та нечинним.
В частині позовних вимог про визнання протиправними рішення Пістинської сільської ради від 28 жовтня 2016 року "Про погодження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь", розпорядження Косівської районної державної адміністрації №458 від 22.12.2016 "Про затвердження висновку щодо встановлення меж населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради" та рішення Косівської районної ради від 08.06.2017 №292-9/2017 "Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області", суд зазначає таке.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 173 ЗК України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень та розпорядження) межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.
Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць. Проекти землеустрою щодо зміни меж населених пунктів розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів.
У відповідності до частин 1-2 статті 46 Закону України "Про землеустрій" від 14.10.2014 №1697-VII (надалі, також Закон №1697-VII) (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень та розпорядження) для встановлення або зміни меж адміністративно-територіальних утворень розробляються проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж відповідних адміністративно-територіальних утворень.
Проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних утворень розробляються для створення повноцінного життєвого середовища та створення сприятливих умов їх територіального розвитку, забезпечення ефективного використання потенціалу територій із збереженням їх природних ландшафтів та історико-культурної цінності, з урахуванням інтересів власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, і затвердженої містобудівної документації.
За змістом частини 3 статті 46 Закону №1697-VII (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень та розпорядження) проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць включає:
а) пояснювальну записку;
б) завдання на виконання робіт;
в) рішення про розроблення проекту землеустрою щодо встановлення або зміни меж адміністративно-територіальних одиниць;
г) посвідчені в установленому порядку копії генерального плану населеного пункту, рішень про його затвердження (у разі зміни меж населеного пункту);
ґ) викопіювання із схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці (утворення), а у разі її відсутності - викопіювання із проекту формування територій сільських, селищних рад;
д) викопіювання із кадастрових карт (планів) з відображенням існуючих (за їх наявності) та проектних меж адміністративно-територіальної одиниці;
е) експлікація земель в існуючих (за їх наявності) та проектних межах адміністративно-територіальної одиниці;
є) опис меж адміністративно-територіальних одиниць;
ж) матеріали погодження проекту;
з) матеріали виносу меж адміністративно-територіальних одиниць в натуру (на місцевість) з каталогом координат їх поворотних точок.
Як свідчить Висновок про погодження проекту землеустрою щодо встановлення меж населеного пункту с. Пістинь Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, затверджений розпорядженням Косівської РДА: "Проект землеустрою щодо встановлення меж села Пістинь виготовлено у відповідності до генерального плану села Пістинь. Складення документації із землеустрою базується на результатах польового обстеження та зйомок окружної межі населеного пункту Пістинь. Обміри проводилися по проектних межах населеного пункту з урахуванням генерального плану забудови с.Пістинь"; "Відповідно до генерального плану села Пістинь передбачається зміна меж населеного пункту з 1 087,4 га до 2 504,2 га" (а.с.75-76).
Таким чином, із аналізу наведеного слідує, що проєкт землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь виготовлено, а надалі погоджено та затверджено у відповідності до доопрацьованого генерального плану забудови села Пістинь, рішення щодо затвердження якого, визнано Верховним Судом протиправним та нечинним.
Окрім цього, суд звертає увагу, що відповідно до частини 8 статті 46 Закону №1697-VII (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень та розпорядження) проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці підлягає погодженню сільськими, селищними, міськими, районними радами, районними державними адміністраціями, за рахунок території яких планується здійснити розширення її меж. У разі розширення меж населеного пункту за рахунок території, яка не входить до складу відповідного району, або якщо районна рада не утворена, проект погоджується з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.
Як вже встановлено судом вище по тексту судового рішення, спірні землі належать до земель державної форми власності, а розпорядником таких земель є Івано-Франківська ОДА.
Косівська окружна прокуратура у позовній заяві стверджує, що Івано-Франківська ОДА зміну меж населеного пункту село Пістинь за рахунок земель державного лісового фонду не погоджувала.
Суд зазначає, що жоден із відповідачів не надав суду будь-яких пояснень чи доказів, що вказували б про зворотне.
З огляду на викладене вище по тексту судового рішення, беручи до уваги те, що Верховним Судом визнано протиправним та нечинним рішення Пістинської сільської Ради "Про затвердження доопрацьованого генерального плану забудови села Пістинь" від 11-13 грудня 2013 року, висновки суду про протиправність рішення Пістинської сільської ради від 19 липня 2016 року "Про внесення змін до генерального плану Пістинь", а також те, що Івано-Франківська ОДА не погоджувала зміну меж населеного пункту села Пістинь за рахунок земель державного лісового фонду, суд вважає рішення Пістинської сільської ради від 28 жовтня 2016 року "Про погодження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь", розпорядження Косівської районної державної адміністрації №458 від 22.12.2016 "Про затвердження висновку щодо встановлення меж населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради" та рішення Косівської районної ради від 08.06.2017 №292-9/2017 "Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області" протиправними та нечинними.
Решта доводів сторін та учасників справи на висновки суду щодо вирішення даного спору по суті не впливають та рішення суду не змінюють.
За змістом частини1 статті 265 КАС України Резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Косівську міську раду Косівського району Івано-Франківської області, Косівську районну державну адміністрацію Івано-Франківської області та Косівську районну раду Івано-Франківської області невідкладно, після набрання рішенням суду законної сили, опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правових актів протиправними та нечинними у відповідності до вимог частини першої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
У силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відтак, з урахуванням зазначеного вище по тексту судового рішення, суд, на підставі наданих доказів та системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги Косівської окружної прокуратури, заявлені в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації, підлягають задоволенню.
Згідно з частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України під час задоволення позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи те, що позивач у цій справі в розумінні КАС України є суб`єктом владних повноважень, питання щодо судових витрат не вирішується.
Керуючись статтею 129-1 Конституції України, статями 241-246, 250, 255, 264, 265, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та нечинним рішення шостої сесії сьомого демократичного скликання Пістинської сільської ради від 19 липня 2016 року Про внесення змін до генерального плану с. Пістинь.
Визнати протиправним та нечинним рішення сьомої сесії сьомого демократичного скликання Пістинської сільської ради від 28 жовтня 2016 року Про погодження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь.
Визнати протиправним та нечинним розпорядження Косівської районної державної адміністрації №458 від 22.12.2016 Про затвердження висновку щодо встановлення меж населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради.
Визнати протиправним та нечинним рішення Косівської районної ради від 08.06.2017 №292-9/2017 Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Пістинь Пістинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області.
Зобов`язати Косівську міську раду Косівського району Івано-Франківської області, Косівську районну державну адміністрацію Івано-Франківської області та Косівську районну раду Івано-Франківської області невідкладно, після набрання рішенням суду законної сили, опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правових актів протиправними та нечинними у відповідності до вимог частини першої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

прокурор: керівник Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації, адреса: вул. Драгоманова, 46, м. Косів, Івано-Франківська обл., 78601, ;

позивач: Івано-Франківська обласна державна адміністрація, адреса: вулиця Грушевського, 21, м.Івано-Франківськ, ЄДРПОУ - 20567921, 76018

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національний природний парк Гуцульщина, адреса: вулиця Дружби, 84, м. Косів, Івано-Франківська область, 78601, код ЄДРПОУ - 26215347;

відповідач 1: Косівська міська рада Косівського району Івано-Франківської області, майдан Незалежності, 11, м. Косів, Івано-Франківська область, 78601, код ЄДРПОУ - 04054228;

відповідач 2: Косівська районна державна адміністрація Івано-Франківської області, адреса: Майдан Незалежності, 11, м. Косів, Івано-Франківська область, 78601, ;

відповідач 3: Косівська районна рада Івано-Франківської області, адреса: Майдан Незалежності, 11, м. Косів, Івано-Франківська область, 78601, .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.

Рішення складено в повному обсязі 18 серпня 2025 р.