Справа № 240/8041/25
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2025-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/8041/25

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану з 07.01.2023 року по 20.07.2023 року з розрахунку 100 000,00 грн.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період участі в бойових діях з 07.01.2023 року по 31.01.2023, та за період лікування після тяжкої травми з 27.02.2023 по 20.07.2023 за період участі в бойових діях та з розрахунку 100 000,00 грн.

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 за період з березня 2023 по лютий 2024 рр. грошового забезпечення в розмірі визначеному абз. 7 пунктом 1-1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з березня 2023 по лютий 2024 рр. грошового забезпечення в розмірі визначеному абз. 7 пунктом 1-1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахуванням виплачених сум.

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2024 року по 02 лютого 2024 року,

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2024 року по 02 лютого 2024 року.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем протиправно не виплачено додаткову грошову винагороду, оскільки позивач перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я.

Ухвалою від 17.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки з 01.01.2024 відновлено індексацію грошового забезпечення, проте, враховуючи норми Закону України №1282 та Постанови КМУ №1078 та листа Мінсоцполітики від 04.01.2024 № 2/0/214-24 індекс споживчих цін не перевищив встановленого порогу у 103%, індексація грошового забезпечення не здійснювалася з січня 2024 року по лютий 2024 року. Позивач зарахований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 02.03.2023. Довідку військово-лікарської комісії про обмежену придатність позивач отримав 27.07.2023. Позивач проходив лікування з 27.02.2023 по 24.03.2023, з 25.03.2023 по 23.04.2023 перебував у відпустці за станом здоров`я, з 25.04.2023 по 05.05.2023, перебував на лікуванню, з 06.05.2023 по 03.06.2023 перебував у відпустці за станом здоров`я, з 19.06.2023 по 21.06.2023 перебував на лікуванню, з 22.06.2023 по 21.07.2023 перебував у відпустці. Отже, дні перебування в розпорядженні (не враховуючи час лікування, відпусток) з 05.06.2023-18.06.2023 (14 днів), з 22.07.2023 по 05.09.2023 (46 днів) з 06.09.2023 позивачу належить 20100, оскільки строк у 2 місяці перевищено, грошове забезпечення обмежується окладом за військовим званням, надбавкою за вислугу років. Підрозділом підготовлено рапорт на виплату позивачу додаткової винагороди з розрахунку 20100 грн і вказана виплата буде здійснена з 06.09.2023 по 02.02.2024 за виключенням періоду 25.09.2023-09.10.2023 за який позивач отримував додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн. Відповідно до довідки від 21.04.2025 №3183 позивач отримував додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн за період: з 27.02.2023 по 28.02.2023 (виплата 21.03.2023); з 01.03.2023 по 31.03.2023 (виплата 31.08.2023); з 01.04.2023 по 30.04.2023 (виплата 31.08.2023); з 01.05.2023 по 31.05.2023 (виплата 31.08.2023, 28.11.2023); з 01.06.2023 по 03.06.2023 (виплата 28.11.2023); з 19.06.2023 по 21.06.2023 (рапорт на доплату поданий, виплата відбудеться в кінці травня, додатково буде повідомлено Суд з долученням відповідної довідки); з 22.06.2023 по 30.06.2023 (виплата 28.11.2023); з 01.07.2023 по 21.07.2023 (виплата 28.11.2023); з 25.09.2023 по 09.10.2023 (виплата 28.11.2023). Тобто, до зарахування позивачу залишилося лише за 3 дні червня 19.06.2023 21.06.2023 і то лише після завершення службового розслідування, яке встановить обставини прибуття із запізненням з відпустки за станом здоров`я.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що у відзиві відповідач надав детальне обґрунтування із датами і сумами, які були зараховані на картковий рахунок позивача, як додаткова грошова винагорода передбачена Постановою №168, із розрахунку 100000,00 грн. Крім цього, зазначив, що до зарахування позивачу залишилося лише за 3 дні червня 19.06.2023 21.06.2023, після завершення службового розслідування. У зв`язку з вищевикладеним, існує необхідність закрити провадження в частині нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період участі в бойових діях з 07.01.2023 року по 31.01.2023, та за період лікування після тяжкої травми з 27.02.2023 по 20.07.2023. У відзиві відповідач зазначає, що підготовлено рапорт на виплату позивачу додаткової винагороди з розрахунку 20100 грн за період перебування позивача у розпорядженні командира. Проте, доказів нарахування позивачу вказаних коштів відповідачем не надано. Тому, станом на дату подання відповіді на відзив відсутні підстави для закриття провадження в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з березня 2023 по лютий 2024 рр. грошового забезпечення в розмірі визначеному абз. 7 пунктом 1-1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану"; При цьому, оскільки дію Закону №1282-XII зупинено на 2023 рік, то підзаконний нормативно - правовий акт - Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, який прийнятий на виконання вимог ч. 2 ст.6 вказаного Закону також не може діяти протягом 2023 року. Отже, індексація підлягає виплаті позивачу за період з 01.01.2024 по 02.02.2024.

Крім того, у відповіді на відзив від 07.05.2025 додав позовні вимоги щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову відпустку передбачену статтею 16-2 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2023 рік, які суд урахуванням ст. 47, ч. 2 ст. 262 КАС України не приймає, оскільки вони подані після початку розгляду справи по суті, який розпочався 19.05.2025.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до позову предметом спору є бездіяльність відповідача, яка полягає в невиплаті позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, збільшеної до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони.

Спірні правовідносини регулюються Постановою КМ України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в редакції, що діяла в період з 11 січня 2023 року по 29 липня 2023 року (далі - Постанова № 168).

В Постанові № 168 зазначено:

"1-1. Установити, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), членам груп протиповітряної оборони, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.

...

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;"

Відповідно до вказаних приписів військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях виплачується додаткова винагорода, розмір якої збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях.

Тобто додаткова грошова винагорода виплачується в розмірі до 30000 гривень або до 100000 гривень на підставі наказу командира частини щомісячно пропорційно часу перебування на службі або участі в бойових діях.

Аналіз вказаної постанови свідчить про те, що виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або перебувають у відпустці для лікування, також здійснюється на підставі наказу командира частини щомісячно пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування.

Як вбачається з матеріалів справи (довідка відповідача від 21.04.2025 № 3183 (а.с. 52) та від 03.06.2025 № 4358 (а.с. 79)), та не заперечується позивачем у відповіді на відзив, відповідачем ОСОБА_1 було нараховано та виплачено додаткову грошову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період участі в бойових діях з 07.01.2023 року по 31.01.2023, та за період лікування після тяжкої травми з 27.02.2023 по 20.07.2023 (крім періоду 19.06.2023 21.06.2023), тому в даній частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 і 27.02.2023 отримав під час захисту Батьківщини, поранення, а саме: осколкове поранення верхньої правої кінцівки та обох нижніх кінцівок (а.с. 16 зворот).

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого позивач в період з 19.06.2023 по 21.06.2023 перебував на стаціонарному лікуванні з основним діагнозом: стан після вогнепального осколкового сліпого поранення (27.02.2023) нижньої третини правого передпліччя у вигляді посттравматичної нейропатії правого серединного нерву з помірним порушенням функції правої верхньої кінцівки (а.с. 22);

Як було зазначене вище, вказане поранення отримане під час захисту Батьківщини.

Відповідно до довідки ВЛК № 2172 від 21.06.2023 (а.с. 22 зворот) поранення позивача класифікується як тяжке.

Отже, враховуючи вказані встановлені обставини справи, суд вважає, що позивачу відповідач мав виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування в період з 19.06.2023 по 21.06.2023 і не зробивши цього вчинив протиправну бездіяльність, а тому для захисту прав та інтересів позивача, відповідача належить зобов`язати нарахувати та виплати йому зазначену винагороду.

Щодо нарахування та виплати грошового забезпечення в розмірі визначеному абз. 7 пунктом 1-1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Згідно з вказаним вище пунктом, військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісяця виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.

У відзиві відповідач зазначив, що підрозділом підготовлено рапорт на виплату позивачу додаткової винагороди з розрахунку 20100 грн і вказана виплата буде здійснена з 06.09.2023 по 02.02.2024 за виключенням періоду 25.09.2023-09.10.2023 за який позивач отримував додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн.

Суд звертає увагу на приписи ст. 77 КАС України, в якій зазначено:

"1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі."

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 52,79), позивачу була нарахована додаткова винагорода за спірний період з розрахунку 20100 грн, однак відповідач ніяких доказів на підтвердження виплати позивачу не надав, а тому позов в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати вказаної допомоги підлягає задоволенню.

Щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з урахуванням індексації-різниці за період з 01.01.2024 по 02.02.2024.

Статтею 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.

Отже, якщо приріст індексу споживчих цін (коефіцієнт індексації) обчислюється з 01.01.2024, то в силу вимог пункту 5 Порядку №1078 приріст розраховується з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення, тобто таким місяцем є грудень 2023.

За даними Держстату, індекс споживчих цін у січні 2024 року становив 100,4%, у лютому 2024 року 100,3%.

За результатом системного аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку про відсутність правових підстави для: проведення позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 02.02.2024 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, тобто врахування індексації-різниці.

Щодо судових витрат позивача на правничу допомогу в сумі 7000 грн.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд звертає увагу, що жодних документів (детального опису робіт (наданих послуг), квитанції, акту приймання-передачі, договорів, рахунків тощо), які б підтверджували понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн суду не надано.

Таким чином, оскільки суду не надано доказів щодо понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн, пов`язану зі справою, в їх стягнені з відповідача на користь позивача належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою КМ України від 28.02.2022 № 168, збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я в період з 19.06.2023 по 21.06.2023.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою КМ України від 28.02.2022 № 168, збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я в період з 19.06.2023 по 21.06.2023.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 за період з березня 2023 по лютий 2024 рр. грошового забезпечення в розмірі визначеному абз. 7 пунктом 1-1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за виключенням періоду за який позивач отримував додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 за період з березня 2023 року по лютий 2024 року грошового забезпечення в розмірі визначеному абз. 7 пунктом 1-1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за виключенням періоду за який позивач отримував додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відмовити в стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк