Справа № 200/4279/25
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2025-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2025 року Справа№200/4279/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить: - визнати протиправним та скасувати рішення від 04.03.2025 №41 про відмову у призначенні пенсії; - зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.02.2025 про призначення пенсії за вислугу років, зарахувавши: до страхового і спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років період роботи з 04.11.1992 по 11.10.2017 в приватному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське», та прийняти рішення про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 24.02.2025.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року суддею прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), витребувано докази.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на безпідставну відмову в призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з не зарахуванням спірних періодів роботи до страхового і спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що до спеціального стажу не зараховано період роботи на посаді вихователя шахти Красноармійська Західна № 1 з 04.11.1992 по 10.10.2017 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.08.1990, оскільки відсутні довідки про перейменування Яслісаду № 1 «Аленкий цветочек». З метою зарахування періоду роботи з 04.11.1992 по 10.10.2017 позивачці необхідно надати уточнюючу довідку про перейменування закладу.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_2 , виданого 15.10.1998.

Рішенням ГУ ПФУ № 41 від 04.03.2025 відмовлено в задоволенні заяви позивачки від 24.02.2025 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону та пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за відсутності необхідного спеціального стажу 26 років 6 місяців станом на 11.10.2017.

У вказаному рішенні зазначено, що вік заявниці 54 роки 2 місяці, страховий стаж позивачки становить 34 роки 4 місяці, спеціальний стаж роботи становить 2 роки 2 місяці станом на 11.10.2017.

Також зазначено, що до спеціального стажу не зараховано: період роботи на посаді вихователя шахти Красноармійська Західна № 1 з 04.11.1992 по 10.10.2017 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.08.1990, оскільки відсутні довідки про перейменування Яслі-саду № 1 «Аленкий цветочек». Необхідно надати уточнюючу довідку.

У трудовій книжці позивачки НОМЕР_1 , заповненої 27.08.1990, наявні записи: №№ 4 16 щодо її роботи в Ясла-садку № 1 на посаді вихователя у Шахті Красноармійська-Західна № 1 Красноармійськвугілля з 04.11.1992 до 02.07.2021. Водночас наведені відомості про реорганізації і зміни найменування роботодавця, зокрема, запис № 13 щодо зміни найменування на ПуАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 07.09.2010. Також у записі № 10 зазначено, що 01.10.2004 у зв`язку із ліквідацією структурного підрозділу Ясла-сад № 1 «Червоненька квітка» позивачка переведена вихователем в ДОУ № 51 «Золота рибка». У записі № 14 зазначено, що 01.10.2010 позивачка переведена вихователем у ДНЗ № 55 «Дружний».

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із відмовою в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 2-1 розділу XV Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 16 розділу XV Закону № 1058-IV передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Закон України від 3 жовтня 2017 року №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» набрав чинності 11.10.2017.

Статтею 55 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII), з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 4 червня 2019 року № 2-р/2019 (справа № 1-13/2018(1844/16, 3011/16)), передбачені окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку (п. «е» цієї статті).

Приписами ст. 7 Закон № 1788-XII установлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі Перелік № 909).

До вказаного переліку в дошкільних навчальних закладах включено вихователів.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 Про трудові книжки працівників, передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, правильність і своєчасність заповнення трудових книжок покладалася саме на відповідальних посадових осіб роботодавця, а не на працівника.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Також п. 2.15 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, передбачено внесення відповідних записів у випадку зміни назви підприємства.

Проте, як установлено судом, позивачка працювала в ясла-садку - структурному підрозділі. До суду не надано доказів про те, що цей структурний підрозділ мав статус окремого страхувальника. Водночас у трудовій книжці позивачки наявні записи про зміну назви роботодавця.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач безпідставно не зарахував період з 04.11.1992 до 11.10.2017 включно до стажу позивачки, зокрема спеціального, що дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно з п. «е» ст. 55 Закону № 1788-XII

Як зазначено відповідачем у спірному рішенні, стаж за вислугу років позивачки на 11.10.2017 - становить 2 роки 2 місяці.

Отже, з урахуванням спірного періоду з 04.11.1992 до 11.10.2017 включно спеціальний стаж позивачки (працівники освіти) станом на 11.10.2017 становить більше 25 років.

Відтак, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 4 червня 2019 року № 2-р/2019 (справа № 1-13/2018(1844/16, 3011/16)), позивачка станом на 11.10.2017 мала достатній спеціальний стаж для призначення пенсії за вислугу років згідно з п. «е» ст. 55 Закону № 1788-XII.

Крім того, у постанові від 6 листопада 2023 року у справі №240/24/21 Верховний Суд зазначив, що обмежуючи пунктом 2.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV врахування спеціального стажу, здобутого після 11.10.2017 для набуття права на призначення пенсії за вислугою років, є порушенням принципу юридичної визначеності та верховенства права.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачці в призначенні пенсії за вислугу років.

Також суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Частиною 4 ст. 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За таких обставин, на думку суду, з метою ефективного відновлення порушеного права позивача його позов підлягає задоволенню в повному обсязі, у тому числі щодо вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію.

Правильність застосування наведеного способу захисту порушеного права позивача підтверджується практикою Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23 вересня 2021 року у справі № 227/4273/16-а і в рішенні від 21 квітня 2021 року у справі № 360/3611/20.

Відповідно до квитанції № 9728-1878-1709-8240 від 12.06.2025 позивачкою сплачено судовий збір за подання позову в загальному розмірі 1 211,20 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позовна заява подана через систему «Електронний суд», тому позивачка мала сплатити 968,96 грн судового збору.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 968,96 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Сума в розмірі 242,24 грн є частиною судового збору, що внесена в більшому розмірі ніж установлено Законом України «Про судовий збір», а тому може бути повернута за клопотанням позивачки.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ідентифікаційний код: 20987385, 65107, Україна, Одеська область, місто Одеса, вулиця Канатна, будинок, 83) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 04.03.2025 № 41 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.02.2025 про призначення пенсії за вислугу років, зарахувавши: до страхового і спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років (працівники освіти) період роботи з 04.11.1992 до 11.10.2017 включно та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 24.02.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму судових витрат у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок.

Повне рішення суду складено 18 серпня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков