Справа № 154/1933/25
Суддя: Ференс-Піжук О. Р.
Дата ухвалення: 2025-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 154/1933/25
провадження №2-а/165/18/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Король І.С.,

представника позивача Бирковича О.І.(в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності,

встановив :

Позивач 19.05.2025 звернувся до Володимирського міського суду Волинської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності, закриття провадження по справі. Також просив суд витребувати у відповідача по справі оригінал Посвідчення про прописку до призовної дільниці НВ №26/18 від 16.01.2018 та повернути його ОСОБА_1 . Зобов`язати відповідача оформити позивачеві відстрочку від мобілізації про що видати військово-обліковий документ військовозобов`язаного.

Ухвалою судді Володимирськогго міського суду Волинської області Лутая А.М. від 22.05.2025, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності, передано на розгляд до Нововолинського міського суду Волинської області.

Ухвалою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 16.06.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

19.06.2025 до Нововолинського міського суду надійшла заява позивача про виконання ухвали судді від 16.06.2025 з документом, що підтверджує сплату судового збору та заявою про поновлення строку для звернення до суду.

Ухвалою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 23.06.2025 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду у справі за його позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження з особливостями розгляду такої категорії термінових адміністративних справ і визначено дату судового засідання 26.06.2025.

З метою повторного сповіщення відповідача, розгляд справи було вирішено відкласти до 28.07.2025 у зв`язку з тим, що у період з 25.06.2025 по 27.07.2025 головуючий перебуватиме у відпустці.

28.07.2025 розгляд справи було відкладено на 12.08.2025 за клопотання представника позивача і повторно повідомлено про дату, час, місце розгляду представника відповідача і третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

В судове засідання 12.08.2025 представник відповідача, представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог повторно не з`явилися, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.58,59,65).

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі. Також просив суд витребувати у відповідача по справі оригінал Посвідчення про прописку до призовної дільниці НВ №26/18 від 16.01.2018 та повернути його ОСОБА_1 . Зобов`язати відповідача оформити позивачеві відстрочку від мобілізації про що видати військово-обліковий документ військовозобов`язаного.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.05.2025 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було накладено арешти на банківські рахунки ОСОБА_1 . З метою отримання правничої допомоги позивач 13.05.2025 уклав договір з адвокатом Биркович О.І. Цього ж числа представник позивача ознайомився у відділі ДВС у місті Ужгороді з матеріалами виконавчого провадження, на підставі яких було арештовано банківські рахунки ОСОБА_1 і встановив, що позивача постановою №4316-1 від 05.11.2024 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, яку вважає незаконною. Наголошує, що оспорювана постанова не виносилась в присутності позивача, копію постанови він не отримував, і підпис особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не належить ОСОБА_1 . В обґрунтування позовної заяви зазначає, що інформація в постанові №4316-1 від 05.11.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП про те, що позивач не мав при собі військово-обліковового документа військовозобов`язаного та відповідно не може його пред`явити за вимогою уповноваженої особи, про що особисто повідомив у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимогу передбачену частиною 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не відповідає дійсності і спростовується наявністю у ОСОБА_1 . Посвідчення про приписку до призовної дільниці НВ №26/18, виданим позивачу ІНФОРМАЦІЯ_3 16.01.2018, де чітко зазначено про те, що ОСОБА_1 приписаний до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Наголошує, що вищезазначене Посвідчення в оригіналі та оригінали документів які надають право на відстрочку від мобілізації згідно Постанови №1558 від 31.12.2024, якою внесено зміни до Порядку призову громадян на військову службу, а саме: наказ №6/к від 30.08.2024 ТзОВ «Приватний заклад освіти «МАЙ СКУЛ ЕДЮКЕЙШН» «Про прийняття на роботу», довідку №3 від 10.09.2024 ТзОВ «МАЙ СКУЛ ЕДЮКЕЙШН» «Про підтвердження місця роботи ОСОБА_1 , довідку №666 від 30.09.2022 «Про присвоєння первинного звання офіцерського складу запасу», довідку про реєстрацію місця проживання, посвідчення особи Петровича № НОМЕР_1 та картку платника податків на його ім`я, були вчасно і у відповідності до вимог законодавства особисто ОСОБА_1 подані відповідачу по справі у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 12.09.2024.

Однак, як вказано у позові, відповідач, замість надання позивачу відстрочки від мобілізації, протиправно та незаконно прийняв постанову №4316-1 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 05.11.2024, яку просить скасувати. Наголошує, що оскаржувану постанову відповідачем прийнято у відсутності ОСОБА_1 , він не отримував її копії, не ставив особистий підпис, що готовий, у разі заперечень відповідача, довести, шляхом подання до суду клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи. Зазначає, що позивач жодного правопорушення не вчиняв, а своєчасно 12.09.2024 подав всі необхідні документи ІНФОРМАЦІЯ_5 для оформлення відстрочки від мобілізації. Стверджує, що в оскаржуваній постанові №4316-1 від 05.112024 відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували вину позивача по справі, адже протокол про адміністративне правопорушення із залученням свідків адміністративного правопорушення, не складався, відсутні відеозаписи, якими зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення позивачем по справі ОСОБА_1 . Враховуючи наведене, просив скасувати постанову про притягнення його до адмінвідповідальності, закрити провадження по справі. Також просив суд витребувати у відповідача по справі оригінал Посвідчення про прописку до призовної дільниці НВ №26/18 від 16.01.2018 та повернути його ОСОБА_1 . Зобов`язати відповідача оформити позивачеві відстрочку від мобілізації, про що видати військово-обліковий документ військовозобов`язаного.

У судовому засіданні, проведеному за участі представника позивача адвоката Бирковича О.І. в режимі ВКЗ, представник просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення з наведених підстав. Вимог стосовно витребування у відповідача по справі оригіналу Посвідчення про прописку до призовної дільниці НВ №26/18 від 16.01.2018 та повернення його ОСОБА_1 , зобов`язання відповідача оформити позивачеві відстрочку від мобілізації, про що видати військово-обліковий документ військовозобов`язаного, не підтримав. Звернув увагу суду на ту обставину, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення від 05.11.2024, яка набрала законної сили 15.11.2024, була звернута до виконання з порушенням трьохмісячного строку, а саме на початку травня 2025 року.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, дійшов такого висновку.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Судом встановлено, що 05.11. 2024, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_2 за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 прийняв постанову №4316-1, згідно якої 05.11.2024 приблизно о 09:20 год. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було встановлено, та особисто підтверджено останнім, що він не має при собі військово-облікового документа військовозобов`язаного, та відповідно не може його пред`явити за вимогою уповноваженої особи, про що особисто повідомив у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимогу, передбачену частиною 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». За порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 25000 грн.

Разом з тим, позивач додав до позову копію Посвідчення про приписку до призовної дільниці НВ №26/18 видане ІНФОРМАЦІЯ_3 16.01.2018 з підписом військового комісара та печаткою, яке містить прізвище, ім`я по батькові, фотокартку, дату народження ОСОБА_1 .

Позивач наголошує, що вищезазначене Посвідчення в оригіналі та оригінали документів які надають право на відстрочку від мобілізації згідно Постанови №1558 від 31.12.2024, якою внесено зміни до Порядку призову громадян на військову службу, а саме: наказ №6/к від 30.08.2024 ТзОВ «Приватний заклад освіти «МАЙ СКУЛ ЕДЮКЕЙШН» «Про прийняття на роботу», довідку №3 від 10.09.2024 ТзОВ «МАЙ СКУЛ ЕДЮКЕЙШН» «Про підтвердження місця роботи ОСОБА_1 , довідку №666 від 30.09.2022 «Про присвоєння первинного звання офіцерського складу запасу», довідку про реєстрацію місця проживання, посвідчення особи Петровича № НОМЕР_1 та картку платника податків на його ім`я, були вчасно і у відповідності до вимог законодавства особисто ОСОБА_1 подані відповідачу по справі у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 12.09.2024.

Згідно ч.2 п. 10-1 Додатку №2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, призовники,військовозобов`язані та резервісти повинні: у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану: мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

У оспорюваній постанові вказано, що ОСОБА_1 не мав при собі військово-обліковий документ військовозобов`язаного. Зазначено, що постанова прийнята за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, однак такі матеріали, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення, особисті пояснення ОСОБА_1 інші матеріали, відповідачем суду не надані, які не використано право на подачу відзиву

Оскаржувана постанова не містить інформації який саме військово-обліковий документ мав би мати при собі позивач, на вимогу якої посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не надав такого.

Військово-обліковий документ може бути в одній з таких форм: електронний військово-обліковий документ у формі QR-коду Резерв+, письмовий військово-обліковий документ зі штрих кодом, військовий квиток, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, посвідчення про приписку до призовної дільниці (для чоловіків віком від 17 до 25 років) .

Позивач ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно його вік 24 роки, надав відповідачу оригінал Посвідчення про прописку до призовної дільниці НВ №26/18 від 16.01.2018, про що вказано у позові і не спростовано відповідачем.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановленого порядку управління.

Об`єктивна сторона виражається у порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу на порушення встановлених правил.

Суб`єктом правопорушення може бути лише призовник, військовозобов`язаний або резервіст.

Відповідач будь - яких доказів на підтвердження законності винесення спірної постанови суду не надав, правом надання відзиву не скористався, явку представника в судове засідання не забезпечив.

Згідно з до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991р. рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.

Відповідач не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого рішення, на виконання ухвали суду у строки встановлені судом відзив на позовну заяву не надав. Матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем правопорушення.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 не доведений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд вважає за необхідне скасувати постанову, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Згідно з практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З огляду на вищевикладене, відсутні підстави наводити доводи іншим аргументам позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 287-293 КУпАП України, ст.ст. 243-246,250, 251, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову №4316-1 від 05.11.2024 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП ОСОБА_1 , згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25000 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий бір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис Орися ФЕРЕНС-ПІЖУК