Справа № 140/13997/24
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 серпня 2025 року

Київ

справа №140/13997/24

адміністративне провадження №К/990/30875/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №140/13997/24 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2025 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Волинській області (далі - скаржник, ГУ ДПС), направлена до суду через підсистему «Електронний суд» 21.07.2025.

Верховний Суд ухвалою від 24.07.2025 касаційну скаргу залишив без руху. Надав скаржникові десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: надати платіжний документ про оплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі, встановленому законом; надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом. Верховний Суд зазначив, що правового обґрунтування, в чому саме полягає неправильне застосування судами приведених скаржником норм права, ГУ ДПС не наводить. Водночас суд звернув увагу, що суди зазначили, що ненадання на початок перевірки документів, які підтверджують облік товарів, є самостійною підставою для застосування штрафних санкцій на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР.

01.08.2025 ГУ ДПС через підсистему «Електронний суд» направило платіжну інструкцію та уточнену касаційну скаргу, у якій змінило підставу для касаційного оскарження судових рішень з пункту 3 на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. ГУ ДПС зазначає, що суди не врахували висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 16.05.2024 у справі №280/176/23, відповідно до якого «Не надання до перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу, є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР». Крім того, ГУ ДПС цитує такий висновок апеляційного суду: «За змістом статті 20 Закону №265/95-ВР суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Проте кожна із зазначених умов кореспондується з обов`язком платника податків надавати під час перевірки облікові та первинні документи на товари, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу». На переконання ГУ ДПС, вірно здійснюючи аналіз норми Закону №265/95-ВР, суд доходить до прямо протилежного висновку, що суперечить такому аналізу.

Однак, як вже зазначалося, саме таким висновком Верховного Суду, який зазначає скаржник в уточненій касаційній скарзі, і керувалися суди попередніх інстанцій. Обґрунтування, в чому саме полягає суперечність висновків судів попередніх інстанцій зі змісту касаційної скарги неможливо з`ясувати. Фактично, обґрунтування підстави для касаційного оскарження зводиться до незгоди із результатом судового розгляду, що не є належним викладенням підстав для касаційного оскарження судових рішень.

Крім того, обґрунтування уточненої касаційної скарги також полягає у тлумаченні правил обліку товарних запасів, що визначені Порядком № 496. Однак, зазначене питання Верховний Суд не вирішував в постанові від 16.05.2024 у справі №280/176/23. Це свідчить про відсутність взаємозв`язку між приведеними в уточненій касаційній скарзі доводами і визначеною підставою для касаційного оскарження судових рішень.

Зазначене у сукупності свідчить про формальний підхід скаржника до усунення виявлених недоліків, ігнорування скаржником мотивів і роз`яснень, наданих судом в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху і подання ним уточненої касаційної скарги, яка містить ті ж самі недоліки.

Таким чином, є підстави вважати, що у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги заявник не усунув, вимоги ухвали про залишення скарги без руху не виконав.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на наведене, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню її заявникові.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №140/13997/24 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Л.І. Бившева В.В. Хохуляк