Справа № 440/9121/25
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/9121/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нездійснення перерахунку та виплати призначеної пенсії ОСОБА_1 , з врахуванням заробітної плати за періоди роботи у 2020-2022 роках у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Інтернефтегазсервіс», згідно архівної довідки про заробітну плату від 25.11.2021 №2472/2;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 , починаючи з дати призначення пенсії за віком, 13.03.2024, перерахунок та виплату пенсії, з врахуванням заробітної плати за періоди роботи у 2020-2022 роках у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Інтернефтегазсервіс», згідно архівної довідки про заробітну плату від 25.11.2021 № 2472/2, за курсом НБУ російського рубля до гривні на день призначення пенсії за віком, 13.03.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність відмови ГУ ПФУ в Полтавській області у проведенні перерахунку та виплаті пенсії з 13.03.2024 з урахуванням архівної довідки від 25.11.2021 № 2472/2 про заробітну плату.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.03.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення від 21.03.2024 №77 про відмову у призначенні пенсії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 у справі №440/4424/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області від 21.03.2024 №77; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.03.2024 та зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу позивача періоди роботи: з 20.01.2000 по 28.02.2002, з 01.03.2002 по 30.06.2004 та до пільгового страхового стажу період роботи з 27.07.2010 по 28.05.2012, з урахуванням висновків суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2025 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 по справі № 440/4424/24 - в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.03.2024 та зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу позивача періоди роботи: з 20.01.2000 по 28.02.2002, з 01.03.2002 по 30.06.2004 та до пільгового страхового стажу період роботи з 27.07.2010 по 28.05.2012, з урахуванням висновків суду, змінено, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а абзац третій резолютивної частини в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.03.2024 та зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу позивача періоди роботи: з 20.01.2000 по 28.02.2002, з 01.03.2002 по 30.06.2004 та до пільгового страхового стажу період роботи з 27.07.2010 по 28.05.2012, з урахуванням висновків суду». В іншій частині задоволення позову рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 по справі № 440/4424/24 залишено без змін.

На виконання судового рішення від 07 жовтня 2024 по справі №440/4424/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 13.03.2024 з урахуванням страхового стажу відповідно до висновків суду.

Пенсію обчислено з урахуванням стажу тривалістю 33 роки 08 місяців 24 дні (стаж враховано по 29.02.2024) та заробітної плати врахованої згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОК-5 з 01.07.2000 по 29.02.2024.

У подальшому позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою в якій просив здійснити перерахунок пенсії з 13.03.2024, враховуючи заробітну плату у ТОВ "Інтернефтегазсервіс" за періоди роботи у 2020-2022 роках, згідно довідки від 25.11.2021 № 2472/2, за курсом НБУ російського рубля до гривні на день призначення пенсії за віком.

Листом від 28.05.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило позивача, що довідку архівного відділу м. Нягань російської федерації про заробітну плату з ТОВ "Інтернефтегазсервіс" від 25.11.2021 № 2472/2 подану ОСОБА_1 13.03.2024 не враховано до розрахунку заробітної плати при призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю правових підстав. Зазначено, що при зверненні за призначенням пенсії ОСОБА_1 було надано, зокрема, довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 25.11.2021 №2472/2, видану архівним відділом адміністрації міста Нягані за період роботи з 20.01.2000 по 28.02.2002. Інших довідок про заробітну плату для обчислення пенсії при зверненні за призначенням пенсії не надавалися. До розрахунку заробітної плати враховано періоди з 01.07.2000 по 3 0.06.2004, з 01.08.2007 по 30.09.2015, з 01.04.2017 по 31.03.2022 та з 01.05.2022 по 29.02.2024. При цьому зауважено, що заробіток за періоди роботи в Російській Федерації з 01.07.2000 по 30.06.2004 взято нулями, оскільки обчислення страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року без врахування заробітної плати Законом не передбачено. Заробітна плата за періоди з 01.08.2007 по 30.09.2015, з 01.04.2017 по 31.03.2022 та з 01.05.2022 по 29.02.2024 врахована на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового держаного соціального страхування. Коефіцієнт заробітку складає 1,78002. Водночас звернуто увагу на те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 по справі №440/4424/24 не містить зобов`язань щодо врахування заробітної плати за періоди роботи з 20.01.2000 по 28.02.2002 та з 01.03.2002 по 30.06.2004. При обчисленні пенсії до уваги взято страховий стаж тривалістю 33 роки 8 місяців 24 дні, який враховано по 29.02.2024 (коефіцієнт стажу 0,33667).

Вважаючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області протиправно відмовлено у перерахунку пенсії на підставі архівної довідки про заробітну плату від 25.11.2021 № 2472/2 отриманої у ТОВ "Інтернефтегазсервіс", позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на належне отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-ІV.

Згідно з положеннями статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із положеннями статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі по тексту - Закон № 1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-VI, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абз. 1 і 3 - 13 цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Отже, для зарахування певної роботи із шкідливими і важкими умовами праці до пільгового стажу передусім потрібно підтвердити, що виконання цієї роботи дає право на пільгову пенсію, тобто, що виконані всі умови, зазначені вст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: зайнятість у шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня (час простою, відпустки без збереження заробітної плати, тощо до пільгового стажу не зараховуються); виконувана робота відповідає Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України; підтвердження пільгової роботи результатами атестації робочих місць.

Так, статтею 62 Закону №1788-XIIпередбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі по тексту - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637(далі - Порядок № 637).

Згідно із пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах (за списком № 2) відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення для чоловіків є":

- досягнення віку 55 років при страховому стажі роботи не менше 29 років , з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

- встановлення факту перебування особи на посаді та виконання робіт зі шкідливими і важкими умовами праці, а також документальне підтвердження відповідних умов праці.

Судом встановлено, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 2, при цьому, позивач разом з заявою від 13.03.2024 надавав до пенсійного органу довідку про заробітну плату №2472/2 від 25.11.2021.

Отримавши відмову у призначенні пенсії позивач звернувся до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 по справі №440/4424/24, яке змінено постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 13.03.2024 та зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи: з 20.01.2000 по 28.02.2002, з 01.03.2002 по 30.06.2004 та до пільгового страхового стажу період роботи з 27.07.2010 по 28.05.2012, з урахуванням висновків суду.

На виконання судового рішення від 07 жовтня 2024 по справі №440/4424/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу призначено пенсію за віком з 13.03.2024 з урахуванням страхового стажу відповідно до висновків суду.

Однак, оскільки рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 по справі №440/4424/24 не містить зобов`язань щодо врахування заробітної плати за періоди роботи з 20.01.2000 по 28.02.2002 та з 01.03.2002 по 30.06.2004, довідка про заробітну плату №2472/2 від 25.11.2021 не була врахована пенсійним органом, що зумовило повторне звернення до суду із даним позовом.

13.03.1992 державами-учасницями СНД підписано Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення, в якій закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (ст. 1).

Угоду було підписано з метою взаємного визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань «відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди». Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Згідно із статтею 3 вказаної Угоди, усі витрати, пов`язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Відповідно до статті 5 вказаної Угоди така розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Згідно з частинами 2-3 статті 6 цієї Угоди для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Суд зазначає, що вказаного Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Згідно з положеннями статті 7 вказаної Угоди, розмір пенсії переглядається відповідно до законодавства держави - учасниці Угоди за новим місцем проживання пенсіонера з дотриманням умов, передбачених пунктом 3 статті 6 цієї Угоди.

Відповідно до статті 11 вказаної Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Згідно із частиною 2 статті 13 вказаної Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

При цьому суд зазначає, що вихід РФ, та в подальшому, України, з вказаної угоди жодним чином не повинен тягнути за собою негативних наслідків для громадян України, у тому числі і для позивача, оскільки пенсійні права останніх виникли ще задовго до виходу держави-учасниці із Угоди, а відтак, заробітна плата, отримана позивачем на території РФ, не може бути неврахованою під час визначення пільгового стажу при призначенні пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(далі по тексту - Порядок № 22-1).

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав - учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1 для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами;

Відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач разом із заявою про призначення пенсії надав довідку від 25.11.2021 № 2472/2, дослідивши зміст якої, судом встановлено, що з січня 2000 року по лютий 2022 року ОСОБА_1 отримував заробітну плату, з якої здійснювались відрахування до Пенсійного фонду РФ.

Крім того, суд враховує, що відомості зазначені у вказаній довідці не містять розбіжностей щодо періодів роботи, зазначених у трудовій книжці позивача.

З наведеного слідує, що позивачем для призначення пенсії були надані всі необхідні документи, передбачені Порядком № 22-1.

При цьому, вказаним Порядком не встановлено обов`язку особи, яка звертається за призначенням пенсії, подавати разом із відповідною заявою первинні документи, на підставі яких була видана довідка про заробітну плату, однак зі змісту вказаних документів вбачається, що видані вони саме на підставі особових рахунків.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 4.2 розділу 4 Порядку 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема:

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку.

Тобто, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при перерахунку позивачу пенсії.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 21.02.2020 у справі № 291/99/17, від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17, від 03 червня 2021 року у справі № 127/8001/17.

Суд наголошує, що заробіток позивача, отриманий на території рф, який він просить врахувати при обчисленні розміру пенсії був отриманий ним до введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

В свою чергу, жодних сумнівів щодо достовірності відомостей, зазначених у спірній довідці відповідачем не наведено, а сам по собі вихід рф з участі в Угоді від 13.03.1992 не може слугувати підставою для відмови у зарахуванні отриманого на території рф заробітку при визначенні розміру пенсії.

Таким чином, оскільки надана позивачем спірна довідка, яка була отримана ним до введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, містить посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, а позивач набув достатній для призначення пенсії за Списком № 2 трудовий стаж, неврахування даних такої довідки протиправно унеможливіть обчислення розміру пенсії з урахуванням набутого позивачем заробітку на території рф.

Відповідно до вимог частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем жодним чином не доведено факту сумнівності відомостей, зазначених у спірній довідці. Видача останньої органом РФ беззаперечно не підтверджує недостовірність відомостей вказаних в них, а відтак, жодним чином не впливає та не повинно обмежувати право позивача на пенсійне забезпечення. Крім того, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять.

За встановлених у справі обставин, суд прийшов до висновку про відсутність в пенсійного органу підстав для відмови у врахуванні заробітку, визначеного в архівній довідці від 25.11.2021 № 2472/2.

Отже, 13.03.2024 позивачем до пенсійного органу подано необхідні документи, а отже право на перерахунок пенсії виникло у позивача з 13.03.2024.

Згідно пунктів 1, 2 Указу Президента України від 07.11.1992 №549/92 "Про реформу грошової системи України", починаючи з 23-ї години 12.11.1992 припинено функціонування рубля в грошовому обігу на території України.

З моменту припинення функціонування рубля в грошовому обігу на території України та запровадження національної валюти, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Тобто, заробітна плата, вказана в російських рублях повинна бути переведена по курсу української гривні до російського рубля на момент призначення пенсії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 17.01.2023 у справі №211/1910/17 (2-а/211/16/18).

У свою чергу судом враховано, що заяву про призначення пенсії від 13.03.2024 на виконання рішення суду у справі №440/4424/24 повторно розглянуто ГУ ПФУ в Харківській області та призначено позивачу пенсію за віком з 13.03.2024.

Однак при призначенні пенсії пенсійним органом, при виконанні рішенні суду по справі № 440/4424/24, не взято до уваги довідку від 25.11.2021 № 2472/2 про заробітну плату, що мало своїм наслідком повторне звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 05.05.2025.

При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за результатами розгляду заяви позивача будь якого рішення щодо перерахунку або відмови в перерахунку пенсії не прийнято та надано лист ГУ ПФУ в Полтавській області від 28.05.2025 щодо виконання рішення суду у справі №440/4424/24 та без будь яких зауважень щодо змісту довідки від 25.11.2021 № 2472/2 про заробітну плату.

Таким чином ні при призначенні позивачу пенсії, ні після повторного звернення із заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату від 25.11.2021 № 2472/2 пенсійним органом не взято її до уваги, що має наслідком порушення прав позивача на отримання пенсії у належному розмірі.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту прав позивача, з метою відновлення порушених прав, буде визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не перерахування позивачу пенсії з дати призначення 13.03.2024, з урахуванням заробітної плати у ТОВ "Інтернефтегазсервіс" за період з 20.01.2000 по 28.02.2022, яка зазначена у архівній довідці від 25.11.2021 №2472/2 про заробітну плату та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії позивача з 13.03.2024, врахувавши заробітну плату у ТОВ "Інтернефтегазсервіс" за період з 20.01.2000 по 28.02.2022 відповідно до архівної довідки від 25.11.2021 №2472/2 про заробітну плату, за курсом НБУ української гривні до російського рубля на день призначення пенсії за віком.

Обраний судом у конкретному випадку спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 відповідає завданням адміністративного судочинства, вимогам справедливості й забезпечить ефективне поновлення позивача в правах.

Зважаючи на встановлені у ході судового розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не перерахування ОСОБА_1 пенсії з дати призначення 13.03.2024, з урахуванням заробітної плати у ТОВ "Інтернефтегазсервіс" за період з 20.01.2000 по 28.02.2022, яка зазначена у архівній довідці від 25.11.2021 № 2472/2 про заробітну плату.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 з 13.03.2024, врахувавши заробітну плату за період з 20.01.2000 по 28.02.2022 згідно архівної довідки від 25.11.2021 № 2472/2 про заробітну плату, перевівши її по курсу НБУ української гривні до російського рубля на момент призначення пенсії (на 13.03.2024).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва