Справа № 140/8269/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/8269/24 пров. № А/857/1979/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З.М.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року (суддя Сорока Ю.Ю., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м. Луцьк, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №140/8269/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 »,

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

У серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати накази №171 від 08.07.2024 зі змінами від 18.07.2024 №179, №1075о/с від 25.07.2024 про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби і звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ; 2) поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №4 штурмового батальйону №l ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) полку УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють, у званні майора поліції; 3) стягнути з Департаменту поліції особливого призначення ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 25.07.2024 по день винесення судового рішення (час поновлення на роботі); 4) судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідач позовних вимог не визнав, подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено повністю.

З рішенням суду першої інстанції від 12.12.2024 року не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що висновки суду суперечать обставинам справи, а відтак рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що при проходженні щорічно обов`язкового медичного огляду в територіальному медичному об`єднанні МВС було встановлено, що ОСОБА_1 потребує спрямування на ВЛК для вирішення експертних питань. Однак не зважаючи на свій стан здоров`я до моменту зачитування злочинного наказу від 09.06.2024 №194 ДСК/ВС позивач протягом травня місяця 2024 року неодноразово виконував завдання безпосередньо на лінії зіткнення в районі населеного пункту Часів Яр Краматорського району Донецької області. Суд першої інстанції взагалі не аналізував, які саме накази апелянт виконував до 09.06.2024. Безпідставний є і висновок суду про відсутність взаємозв`язку між дисціплінарною та кримінальною відповідальністю щодо апелянта. На думку апелянта відсутність ознак кримінальних правопорушень свідчить про відсутність ознак дисциплінарної відповідальності, так, як безпосередньо залежить одне від одного.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 12.12.2024 та ухвалити нове рішення про задоволення позовної заяви повністю.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною, і в її задоволенні слід відмовити, так як рішення суду є законним і обґрунтованим. Просить апеляційну скаргу відхилити, залишивши без змін оскаржене рішення суду.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Суд встановив такі фактичні обставини справи.

Відповідно до витягу з наказу від 28.04.2023 №379 о/с По особовому складу ОСОБА_1 майора поліції з 02.05.2023 призначено на посаду інспектора взводу №1 роти №4 штурмового батальйону №1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), як такого, що новоприйнято на службу в поліції.

Згідно бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 09.04.2024 №4477 ОКП-КИЇВ, наказу Національної поліції України від 10.04.2024 №890ДСК та на підставі наказу ДПОП ОШБ Лють від 17.04.2024 №89ДСК ОСОБА_1 із 27.04.2024 відряджено до особливого розпорядження з метою участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України, в порядку взаємодії підрозділів поліції зі Збройними Силами України, а також для виконання бойових (спеціальних) завдань підрозділами Національної поліції України відряджені до оперативно-стратегічного угруповання військ ІНФОРМАЦІЯ_3 оперативно-тактичного угруповання ІНФОРМАЦІЯ_2 до Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідкою від 20.06.2024.

На підставі бойових розпоряджень ОСУВ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.04.2024 №313/1908/1324т та ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.04.2024 №443т/оту, від 17.04.2024 №858т/оту, від 18.04.2024 №912т/оту, від 21.04.2024 №1053т/оту, від 15.05.2024 №2009т/оту, ДПОП ОШБ Лють від 01.06.2024 №359т/02/59/03-2024БР та від 03.06.2024 №366т/02/59/03-2024БР, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 були залучені до заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії проти України.

Наказом ДПОП ОШБ Лють від 11.04.2024 №13ВС Про формування зведеного підрозділу управління поліції особливого призначення №3 сформований зведений підрозділ УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють.

На виконання вимог бойових розпоряджень командира зведеного підрозділу ДПОП ОШБ Лють від 01.06.2024 №359т/02/59/03-2024БР та від 03.06.2024 №366т/02/59/03-2024БР, командиром зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють видано наказ від 09.06.2024 №194ДСК/ВС Про виконання бойового (спеціального) завдання.

11.06.2024 вих. №3103-2024 до ДПОП ОШБ Лють надійшла доповідна записка т.в.о. начальника управління - командира полку УПОПІ №3 ДПОП ОШБ Лють підполковника поліції ОСОБА_16 від про те, що 09.06.2024 приблизно о 15:30, знаходячись у м. Дружківка Краматорського району Донецької області, заступником командира штурмового батальйону №1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) полку УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють підполковником поліції ОСОБА_17 доведено бойовий наказ командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють від 09.06.2024 №194 ДСК/ВС Про виконання бойових (спеціальних) завдань (далі - наказ від 09.06.2024 №194ДСК/ВС), в тому ж числі, і щодо інспектора взводу №1 роти №4 штурмового батальйону №1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) полку УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють майора поліції ОСОБА_1 .. Однак, після доведення вимог зазначеного наказу ОСОБА_1 повідомив, що наказ йому зрозумілий, однак виконувати його відмовляється, оскільки вважає цей наказ злочинним (а.с. 147 т.1).

Наказом УПОП №3 Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.06.2024 №534 Про призначення службового розслідування, призначено службове розслідування у формі письмового провадження та утворено дисциплінарну комісію, за фактом можливого порушення службової дисципліни поліцейськими полку управління поліції особливого призначення №3 ДПОП ОШБ Лють, що виразилось у відмові виконувати наказ командира зведеного підрозділу управління поліції особливого призначення №3 ДПОП ОШБ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.06.2024 №194ДСК/ВС Про виконання бойового (спеціального) завдання.

На підставі висновку службового розслідування від 27.06.2024, наказом Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 №171 від 08.07.2023 Про застосування дисциплінарних стягнень (зі змінами, внесеними наказом №179 від 18.07.2024 Про внесення змін до наказу ДПОП ОШБ Лють від 08 липня 2024 року №171), за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України Про національну поліцію, пунктів 1, 2 та 4 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпунктів 2, 4, 5 та 6 пункту 3 розділу ІІ Посадової інструкції, що виразилося в невиконанні наказу командира зведеного підрозділу управління поліції особливого призначення №3 ДПОП ОШБ Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.06.2024 №194ДСК/ВС Про виконання бойового (спеціального) завдання, до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції (а.с. 117, 104, 105 т.1).

Наказом Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.07.2024 №1075о/с По особовому складу, на підставі вказаного наказу №171 від 08.07.2023, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, майора поліції ОСОБА_1 інспектора взводу №1 роти №4 штурмового батальйону №l ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) полку УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють, звільнено із служби в поліції з 25.07.2024 (а.с. 14 т.1).

Вважаючи такі накази про звільнення зі служби в поліції протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 12.12.2024 в межах доводів і вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з врахуванням наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, є Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

Також спірні правовідносини регулюються Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 №2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут) та іншими нормативно-правовими актами.

Так, згідно із пунктами 1 та 2 статті 18 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно статті 91 Закону України Про Національну поліцію, особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: службу у святкові та вихідні дні; службу позмінно; службу з нерівномірним графіком; службу в нічний час.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Частинами 1 та 2 статті 19 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Отже, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (частина третя статті 59 Закону №580-VIII).

Згідно частини першої статті 60 Закону №580-VIII, відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що затверджений Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

Згідно ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч.3 статті 13).

Водночас, відповідно до ч. 1-3 статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини першої статті 15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Судом першої інстанції також враховано, що відповідно до Посадової інструкції інспектора взводу №1 роти №4 штурмового батальйону №1( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 , до завдань і обов`язків ОСОБА_1 , серед іншого, входить: участь у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також відсічі збройної агресії проти України, обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму надзвичайного або воєнного стану у разі його оголошення по всій території України або в окремій місцевості, зокрема, шляхом виконання бойових розпоряджень, які надані уповноваженими посадовими особами та бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння), спеціальних та технічних засобів відповідно до законодавства України); виконання бойових завдань із відсічі збройної агресії, проведення штурмових, контрдиверсійних та пошуково-фільтраційних заходів тощо. Поліцейський взводу зобов`язаний: запобігати вчиненню правопорушень; знати та неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, бути вірним Присязі працівника поліції, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази прямих керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та невідкладно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватись від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також таких, що підривають авторитет Національної поліції України тощо.

Відповідно до пункту 1 розділу II Положення про Департамент поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України ІНФОРМАЦІЯ_1 затвердженого наказом Національної поліції України від 31.01.2023 №66 (в редакції наказу НПУ від 16.04.2024 № 403), основним завданням Департаменту є участь у реалізації державної політики у сфері охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, забезпечення публічної (громадської) безпеки і порядку, оборони України, виконання завдань територіальної оборони, забезпечення та здійснення заходів правового режиму надзвичайного або воєнного стану, у тому числі шляхом взаємодії з іншими складовими сектору безпеки і оборони України.

Згідно приписів абзаців 1, 2, 20 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

У розглядуваних правовідносинах особливо важливим є те, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому продовжувався та діє на даний момент.

Частиною першою статті 12 Закону України Про оборону України від 06.12.1991 №1932-Х11 визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи. Інші військові формування, утворені відповідно до законів України, та відповідні правоохоронні органи, зокрема: беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони та руху опору, сприяють забезпеченню правового режиму воєнного стану; сприяють Збройним Силам України у виконанні ними завдань, здійснюють їх пріоритетне забезпечення та інші повноваження у сфері оборони України згідно із законодавством.

Частиною першою статті 64 Закону №580 передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено Законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції га унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

У свою чергу службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).

Як уже було вказано апеляційним судом вище, матеріалами справи підтверджується, що 20.06.2024 командиру зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють надійшов рапорт заступника командира штурмового батальйону № НОМЕР_1 полку УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють підполковника поліції Юрія Столярчука про те, що 09.06.2024 майор поліції ОСОБА_1 , інспектор взводу №1 роти №4 штурмового батальйону №1 Луганськ-1 імені Героя України Сергія Губанова) полку УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють відмовився від виконання наказу командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють від 09.06.2024 №194 ДСК/ВС Про виконання бойових (спеціальних) завдань.

Згідно з довідкою, наданою відділом проведення спеціальних операцій УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють від 20.06.2024 №718/59/14-2024/ВС, встановлено, що відповідно до вимог бойових розпоряджень в.о. командира зведених підрозділів ДПОП ОШБ Лють від 01.06.2024 №359т/02/59/03-2024/БР та від 03.06.2024 №366т/02/59/03-2024 БР, наказу командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють від 09.06.2024 №194 ДСК/ВС Про виконання бойових (спеціальних) завдань особовому складу ЗП ДПОП ОШБ Лють було вказано про необхідність підготовки та виконання бойових (спеціальних) завдань у визначеному районі оборони, в тому числі поліцейським, зазначеним у рапорті, а зокрема, майором поліції ОСОБА_1 , інспектором взводу №1 роти №4 штурмового батальйону №1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) полку УПОП №3 ДПОП ОШБ.

Опитаний в ході проведення службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що з 17.04.2024 перебуває у відрядженні для виконання бойових завдань у Донецькій області. 09.06.2024 в м. Дружківка Краматорського району Донецької області заступником командира штурмового батальйону №1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) полку УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють підполковником поліції ОСОБА_18 йому та іншим задіяним поліцейським був доведений бойовий наказ командира зведеного підрозділу УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють від 09.06.2024 №194ДСК/ВС Про виконання бойових (спеціальних) завдань у присутності поліцейських відділу моніторингу УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють, психолога відділу кадрового забезпечення УПОП №3 ДПОП ОШБ Лють та медичного працівника, але він виконувати вказаний наказ відмовляється, оскільки на момент доведення зазначеного наказу не був ознайомлений з картами місцевості, розташуванням позицій. Також, на його погляд, позиція, на яку він повинен був вирушити з іншими поліцейськими та евакуація поранених не була організована та облаштована належним чином. ОСОБА_1 вважає, що вищезазначений наказ є злочинним. Також зазначив, що не має бажання проходити службу в ДПОП ОШБ Лють через недовіру до керівництва.

Вказані вище обставини, які встановлені комісією під час службового розслідування, знайшли своє підтвердження у висновку від 27.06.2024 та слугували підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Також, Дисциплінарною комісією було враховано, що відповідно до службової характеристики на ОСОБА_1 , що сформована т.в.о. начальника УПІОП №3 Департаменту підполковником поліції ОСОБА_19 , майор поліції ОСОБА_1 за час служби в Національній поліції України зарекомендував себе посередньо. Недостатньо вимогливий до себе. При вирішенні службових питань особисті інтереси ставить вище за службові. Труднощі поліцейської служби витримує не завжди стійко. Доручення керівництва виконує не якісно та не завжди у встановлений термін, наполегливість, принциповість та розумну ініціативу при цьому не проявляє. На критику в свою адресу реагує не на належному рівні. У службовій діяльності не намагається дотримуватися вимог законів та інших нормативних актів, що регламентують діяльність Національної поліції України. За характером врівноважений. З колегами по службі та громадянами тактовний. Грубість у спілкуванні з колегами намагається не допускати. Матеріальну частину табельної вогнепальної зброї та правові підстави її застосування знає посередньо. Державною мовою володіє добре.

Комісією взято до уваги також те, що дисциплінарний поступок скоєний ним в умовах воєнного стану.

Обставин щодо вчинення дисциплінарного поступку у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, що пом`якшують відповідальність позивача, в ході службового розслідування не встановлено.

Досліджуючи, чи прийнято відповідачем оскаржуваний наказ №171 від 08.07.2024 (із змінами, внесеними наказом №179 від 18.07.2024 Про внесення змін до наказу ДПОП ОШБ Лють від 08 липня 2024 року №171), у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановленим Конституцією та законами України, суд зазначає, що у спірних правовідносинах службове розслідування призначене за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції, в тому числі і ОСОБА_1 ..

Звертаючись до практики Верховного Суду слід врахувати, що згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 07.12.2021 у справі №120/278/20-а з подібними правовідносинами, повноваження стосовно оцінки обставин, встановлених службовим розслідуванням, надання оцінки критеріям, які враховуються при обранні виду стягнення, тяжкості проступку та заподіяній шкоді, ставленню порушника до службових обов`язків, визнанню особою своєї вини в ході службового розслідування, рівень її кваліфікації тощо, є виключними повноваженнями відповідної посадової особи, у даному випадку начальника ДПОП ОШБ Лють, оскільки результатом реалізації таких повноважень є обрання одного з можливих видів дисциплінарних стягнень.

Так, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, прийнято із використанням, зокрема, відомостей, наявних в матеріалах службового розслідування та ґрунтується на самостійних правових підставах.

Аналогічного змісту підхід викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та від 02.10.2018 у справі №9901/454/18.

Крім цього, судом першої інстанції враховано, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази медичного обстеження та висновки ВЛК, рапорти, адресовані керівництву, щодо неможливості виконати наказ від 09.06.2024 №194ДСК/ВС Про виконання бойового (спеціального) завдання та щодо неможливості проведення фізичних дій з метою виконання бойового завдання.

Таким чином, являються безпідставними доводи апелянта про те, що перешкодою для виконання позивачем своїх обов`язків був стан здоров`я.

Відповідно до частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту, дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого звільнення зі служби в поліції.

При цьому із змісту статті 29 Дисциплінарного статуту слідує, що її положення застосовуються у сукупності з іншими нормами, які визначають загальні критерії та підходи до застосування дисциплінарної відповідальності, а саме з урахуванням положень статі 19 цього статуту, яка регламентує порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Оскільки за Дисциплінарним статутом підставою притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є саме вчинення ним дисциплінарного проступку, частина восьма статті 19 Статуту визначає, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Тут, насамперед, варто мати на увазі, що обираючи той чи інший вид стягнення у порядку, запропонованому законодавцем, від незначного зауваження до найсуворішого звільнення зі служби, керівник, ураховуючи характер відповідного проступку, застосовує саме той вид дисциплінарного стягнення, який відповідає суті цього проступку і є йому співмірним.

Водночас, застосування частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту виключно у поєднанні зі статтею 13, якою визначено перелік видів дисциплінарних стягнень та послідовність їх застосування, виключало б з процедури визначення виду стягнення такого визначального елементу як оцінка характеру самого проступку внаслідок однакового підходу до оцінки різних за ступенем тяжкості проступків та, відповідно, результату обрання виду відповідальності виключно в порядку послідовності.

У справах №420/14443/22 та №260/5566/22, аналізуючи положення частин першої, другої статті 29 Дисциплінарного статуту, Верховний Суд дійшов висновку, що вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно.

Верховний Суд зауважив на тому, що повноваження керівника стосовно обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.

Застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Як уже зазначалось судом, позивач прийняв присягу працівника поліції та добровільно взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і які він повинен дотримуватися.

Верховним Судом у постанові від 05.03.2020 у справі №815/4478/16 визначено, що порушення присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Отже, звільнення за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Згідно правових висновків відображених в постановах Верховного Суду від 05.05.2019 у справі №825/1902/16, від 17.07.2019 у справі №806/2555/17, від 07.03.2019 у справі №819/736/18 в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дискредитація звання рядового і начальницького складу Національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Підставою для застосування стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходу за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

У розглядуваній справі встановлено, що під час службового розслідування відповідачем надавалась оцінка діям позивача в контексті дотримання ним присяги поліцейського, виходячи з порушення службової дисципліни та належної організації роботи поліцейського, а також вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам.

Суд вважає аргументованою правову позицію відповідача щодо того, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством, має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту. Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Таким чином, вчинені позивачем дії свідчать про відсутність високої свідомості, недотримання законодавства та призводить до приниження авторитету поліції. Такі дії не можна вважати гідними посади поліцейського та особисті дані не можна вважати такими, що сприяють посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, оскільки поліцейські власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись. На думку суду, дії позивача, які стали предметом дослідження під час проведення службового розслідування, свідчать про порушення ним присяги поліцейського, а відтак грубого порушенням службової дисципліни.

Судом першої інстанції також вірно зазначено, що згідно з практикою ЄСПЛ не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі X. v. Austria про неприйнятність заяви №9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі C. v. the United Kingdom про неприйнятність заяви №11882/85).

Гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі Ringvold v. Norway, заява №34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Аналогічний правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30.08.2022 №120/8381/20-а, від 25.06.2020 у справі №2240/2329/18, від 29.10.2018 у справі №826/17433/16, від 03.04.2019 у справі №816/1218/16, від 20.03.2019 у справі №804/676/18, від 07.08.2019 у справі №540/2057/18, від 16.08.2019 у справі №804/2146/18, від 22.11.2019 у справі №826/6107/18, від 22.01.2020 у справі №160/1750/19, від 25.06.2020 у справі №2240/2329/18.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що призначення та проведення службового розслідування відбувалось відповідачем на підставі Закону України Про Національну поліцію та Закону України Про дисциплінарний статут Національної поліції України, а оскаржуваний наказ відповідача №171 від 08.07.2024 Про застосування дисциплінарних стягнень (із змінами, внесеними наказом №179 від 18.07.2024 Про внесення змін до наказу ДПОП ОШБ Лють від 08 липня 2024 року №171) прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством.

З врахуванням наведеного, являються безпідставними доводи апелянта і про те, що відсутність в діях позивача ознак кримінальних правопорушень свідчить про відсутність ознак дисциплінарного проступку, що може бути наслідком притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність прийняття оскаржуваних наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, при прийнятті яких відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Водночас, апеляційний суд враховує, що відповідно до статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно та об`єктивно з`ясовано обставин, що мають значення для справи та сформовано висновки, які відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року в адміністративній справі №140/8269/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
З. М. Матковська
Повний текст постанови суду складено 13.08.2025 року