Справа № 380/24367/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/24367/24 пров. № А/857/7047/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Матковської З.М.

суддів- Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі №380/24367/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій (головуючий суддя першої інстанції Кондратюк Ю.С., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту рішення 17 січня 2025 року),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі позивач ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області ( далі відповідач ) в якому просить

визнати протиправними дії ГУ ПФУ під час перерахунку пенсії позивача щодо виключення періоду військової служби в Службі безпеки України з 01.01.2017 по 31.10.2023 з страхового стажу позивача для призначення та обчислення пенсії з моменту її призначення; дії ГУ ПФУ під час перерахунку пенсії позивача щодо виключення грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 31.10.2023, вказаного у довідках Головного управління СБ України у Львівській області про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески від 03.11.2023 № 21/412-90, від 03.11.2023 № 21/412-91, з розрахунку розміру пенсії з моменту її призначення; дії ГУ ПФУ щодо обчислення та виплати пенсії у зменшеному розмірі з моменту її призначення;

зобов`язати ГУ ПФУ зарахувати період військової служби в Службі безпеки України з 01.01.2017 по 31.10.2023 до страхового стажу позивача для призначення та обчислення пенсії з моменту її призначення; врахувати грошове забезпечення за період з 01.01.2017 по 31.10.2023, вказане у довідках Головного управління СБ України у Львівській області про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески від 03.11.2023 № 21/412-90, від 03.11.2023 № 21/412-91, під час розрахунку розміру пенсії з моменту її призначення; перерахувати розмір пенсії за віком, з урахуванням страхового стажу, під час військової служби в Службі безпеки України з 01.01.2017 по 31.10.2023, а також з урахуванням сум грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 31.10.2023, вказаного у довідках Головного управління СБ України у Львівській області про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески від 03.11.2023 № 21/412-90, від 03.11.2023 № 21/412-91; виплатити пенсію за віком у перерахованому розмірі з моменту її призначення, з урахуванням вже виплачених сум.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернувся до територіального органу Пенсійного Фонду України із заявою про зарахування до його страхового стажу періоду проходження військової служби з 01.01.2017 по 31.10.2023, проте отримав відмову з зв`язку з відсутністю інформації про нарахування та сплату страхових внесків. Вважає дії відповідача неправомірними, оскільки у позивача наявний відповідний страховий стаж, тому просить позов задовольнити повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі №380/24367/24 позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періоду військової служби в Управлінні Служби безпеки України у Львівській області з 01.01.2017 по 31.10.2023, та перерахунку пенсії із врахуванням сум грошового забезпечення згідно з довідками Управління Служби безпеки України № 21/412-90 від 03.11.2023 та № 21/412-91 від 03.11.2023.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період військової служби з 01.01.2017 по 31.10.2023 в Управлінні Служби безпеки України у Львівській області, здійснити перерахунок пенсії з 12.12.2023 із урахуванням сум грошового забезпечення за період страхового стажу в Управлінні Служби безпеки України у Львівській з 01.01.2017 по 31.10.2023 згідно з довідками Управління Служби безпеки України у Львівській області № 21/412-90 від 03.11.2023 та № 21/412-91 від 03.11.2023, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу періодів роботи особи після 01.01.2004 (дата набрання чинності Закону 1058) с нарахування та сплата страхових внесків за ці періоди роботи.

Позивачу з 12.12.2023 призначено пенсію за віком відповідно до Закону 1058, учасник бойових. Продовжує працювати.

Пенсію обчислено при страховому стажі 31 рік 04 місяці 09 днів (період з 01.02.1993 по 31.12.2016 зараховано згідно довідок про нараховані суми грошового забезпечення), коефіцієнт страхового стажу 0,31333. Заробітна плата для обчислення пенсії врахована за період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2016 згідно довідок про нараховані суми грошового забезпечення, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 3.89577. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески 12236,71 гри. (за 2020 - 2022 роки), становить 47671,41 гри. (12236,71 гри. х 3,89577).

Період проходження військової служби з 01.01.2017 по 31.10.2023 буде враховано до страхового стажу після надходження інформації про нарахування та сплату страхових внесків до Реєстру персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків.

Апелянт вважає, що дії Пенсійного органу є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції, законах України.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 12.12.2023 позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

21.08.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив надати інформацію щодо врахування до його страхового стажу періоду проходження військової служби з 01.01.2017 по 31.10.2023 року, який підтверджується довідками УСБУ у Львівській області, наданими до заяви від 12.12.2023.

У разі не зарахування його страхового стажу за період проходження військової служби з 01.01.2017 по 31.10.2023 просив врахувати його та перерахувати пенсію за віком з моменту призначення - 12.12.2023.

Листом від 05.09.2024 відповідач повідомив, що пенсія обчислюється при страховому стажі 31 рік 04 місяці 09 днів (період з 01.02.1993 по 31.12.2016 зараховано згідно довідок про нараховані суми грошового забезпечення), коефіцієнт страхового стажу - 0,31333. Зазначив, що період проходження військової служби з 01.01.2017 по 31.10.2023 буде зараховано до страхового стажу після надходження інформації про нарахування та сплату страхових внесків до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Не погоджуючись з наведеним позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача спірного періоду з підстави не підтвердження сплати страхових внесків роботодавцем, є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар за ймовірні порушення роботодавцем вимог законодавства. Будь-яких доказів, які б свідчили про несплату страхових внесків до пенсійних органів саме з вини позивача, суду не надано.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон №1058-IV, який набрав законної сили з 01.01.2004.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Позивачем надано такі документи, що підтверджують його стаж роботи:

довідку Управління Служби безпеки України у Львівській області про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески № 21/412-90 від 03.11.2023, відповідно до якої позивач з 01.01.2016 по 31.12.2020 проходив службу в Управлінні СБ України у Львівській області та за вказаний період сплачені страхові внески;

довідку Управління Служби безпеки України у Львівській області про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески № 21/412-91 від 03.11.2023, відповідно до якої позивач з 01.01.2021 по 31.10.2023 проходив службу в Управлінні СБ України у Львівській області та за вказаний період сплачені страхові внески;

Відповідно до довідки від 27.11.2023 №21/412-106 позивачу з 01.01.2016 по теперішній час на грошове забезпечення Управлінням Служби безпеки України у Львівській області нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування у розмірі 22 %.

Також відповідно до Довідки Управління Служби безпеки України від 09.01.2025 №12, яка видана ОСОБА_1 , він з 01.02.1993 і по теперішній час є військовослужбовцем Служби безпеки України.

У вказаних довідках Управління Служби безпеки України у Львівській області містяться відомості про нараховані позивачу суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.

Отже, вірно зазначено судом першої інстанції, що відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача спірного періоду з підстави не підтвердження сплати страхових внесків роботодавцем, є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар за ймовірні порушення роботодавцем вимог законодавства. Будь-яких доказів, які б свідчили про несплату страхових внесків до пенсійних органів саме з вини позивача, суду не надано.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що період роботи позивача в Управлінні Служби безпеки України у Львівській області з 01.01.2017 по 31.10.2023 підлягає зарахуванню до його страхового стажу, із врахуванням виплачених сум грошового забезпечення згідно з довідками Управління Служби безпеки України № 21/412-90 від 03.11.2023 та № 21/412-91 від 03.11.2023.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України (заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст.139 КАС України розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2025 року у справі №380/24367/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін