Справа № 480/3270/25
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2025 року м. Суми Справа № 480/3270/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
судді Сидорука А.І.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області,
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін. Процесуальні дії суду. Заяви сторін.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем з 01.03.2025 виплата пенсії обмежується максимальним розміром, внаслідок чого позивач не отримує пенсію у належному розмірі. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
28.04.2025 судом було відкрито провадження у справі, про що постановлено ухвалу.
Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, правом подання відзиву не скористався. Тому суд, на підставі норми ч.6 ст.162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Встановлені судом фактичні обставини.
Висновки суду та їх мотиви.
Приписом ст. 7 ЗУ ''Про державний бюджет на 2025 рік'' розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2025 встановлено 2361 грн.
Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позивачу з 01.03.2025 було обмежено пенсію максимальним розміром, який дорівнює 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Положення статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачає, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.
Згідно з пунктом другим резолютивної частини вказаного Рішення, зокрема, ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі № 2262-ХІІ.
Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, у ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.
Суд зазначає, що внесені вказаним законом зміни до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Суд звертає увагу, що однорідні/тотожні обмеження розміру пенсії, були передбачені двома нормативно-правовими актами: ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.11.2011 та ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ від 09.04.1992.
Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(II)/2022 норму ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, визнано такою, що не відповідає Конституції України - тобто неконституційною.
Враховуючи зазначене, застосування положень ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, 20.12.2016 та ст. 2 Закону Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 щодо обмеження розміру пенсії позивача, є протиправним.
При цьому, зазначення в постановах КМУ № 713, № 118, № 168 та № 185 встановлення доплати та підвищення пенсій у межах максимального розміру, визначеного законом, жодним чином не впливають на вказані правовідносини, оскільки застосування таких положень закону є неправомірним.
Отже, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо застосування з 01.04.2025 обмежень максимального розміру пенсії позивача при її виплаті не відповідають критеріям правомірності, встановленим нормою ч. 2 ст. 2 КАС України.
Тому суд, з урахуванням прохальної частини позову, задовольняє в цій частині позовні вимоги, а саме шляхом визнання протипранвими дій відповідача та зобов`язує відповідача виплатити з 01.04.2025 позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, суд на підставі норми ч. 8 ст. 139 КАС України стягує з відповідача судовий збір у повному обсязі у сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо виплати ОСОБА_1 з 01.04.2025 пенсії з обмеженням максимального розміру.
4. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - відмовити.
6. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано 12.08.2025.

Суддя А.І. Сидорук