Справа № 351/767/25
Суддя: СЕГІН І.
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/767/25
Номер провадження №2-а/351/16/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.,

за участі: секретаря - Бабшинської К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Паланійчук В.П. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 із позовною заявою про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги мотивував тим, що постановою № 705/25 у справі про адміністративне правопорушення, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 . ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Вважає, що дана постанова є незаконною, протиправною, такою, що не відповідає обставинам справи та винесена із грубим порушенням вимог статті 283 КУпАП, а отже такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із наступним. Як бачається із вищевказаної постанови, 11.05.2025 року о 9:00 год. ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході уточнення даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів було виявлено, що вказаний громадянин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення даних у зв`язку із чим начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було подано до відділення поліції № 1 ГУНП в Івано-Франківській області звернення № Е1789091 від 26.03.2025 року про доставлення вказаного громадянина до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особи, яка порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку, для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Своїми діями вказаний громадянин порушив абзац 1 частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року. Так 11.05.2025 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол № 170 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно вказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, без поважної причини не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 в строк та місце, вказані у повістці № 2792624 від 01.03.2025 року, надісланій йому рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та повернутої згідно довідки про повернення, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. ОСОБА_1 було надано пояснення з даного приводу, зокрема те, що в адресованій йому повістці вказана невірна адреса, так як з жовтня 2020 року він виписався з с. Будилів та з того часу зареєстрований у АДРЕСА_1 . Зокрема згідно копії повістки № 2792624 від 01.03.2025 року вбачається, що вона була направлена на адресу в АДРЕСА_2 , що не відповідає дійсності. Вважає, що оскаржувана постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення винесена із грубим порушенням вимог ст. 283 КУпАП, оскільки не містить будь-яких відомостей про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушенн,я зокрема, дати складення протоколу, його серії та номера, суті адміністративного правопорушення та ін.. Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було порушено вимоги ст. 279 КУпАП. Проте жодних відомостей під час розгляду справи оголошено не було, більше того ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також ст. 63 Конституції України, про що свідчить відсутність копії оскаржуваної постанови, яка в свою чергу взагалі є завчасно підготовленою та стандартною для всіх. Також, в оскаржуваній постанові від 14.05.2025 року відсутні відомості, передбачені ч.5 ст. 283 КУпАП, а саме: інформація про порядок виконання адміністративного стягнення, в тому числі реквізити для сплати штрафу та відомості про те, що постанова вважатиметься виконаною у разі сплати протягом 10 календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили не менше ніж 50% розміру штрафу.

Як вбачається з військово-облікового документу у електронному вигляді від 16.05.2025 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , дані уточнив вчасно, зокрема, 01.03.2025.

Проте, як вбачається із військово-облікового документу у електронному вигляді від 18.07.2024 року ОСОБА_1 оновив свої дані 03.06.2024 року. Про наявність вказаних документів працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення було достеменно відомо.

Зважаючи на те, що свої дані ОСОБА_1 оновив вчасно, в тому числі і щодо місця свого проживання, він неодноразово був присутнім у ІНФОРМАЦІЯ_5 та особисто подавав заяви про надання йому відстрочки, а отже відомості про його адресу були наявні у відповідача. Проте, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 з незрозумілих причин було направлено на адресу, де ОСОБА_1 не зареєстрований, не проживає, а отже і не міг знати про існування повістки та необхідність з`явитися до ТЦК. Підтвердженням цього є повернення повістки без вручення адресату, про що вказано у протоколі про адміністративне правопорушення від 11.05.2025 року. Враховуючи викладні обставини, вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову № 705/25 від 14.05.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою суду від 08.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В судове засідання сторони не викликались, клопотань про інший порядок розгляду справи сторонами заявлено не було.

Представник відповідача подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що вищевказана повістка була надіслана рекомендованим листом ОСОБА_1 за адресою його місця проживання: АДРЕСА_2 , оскільки одержувач відсутній за вказаною адресою. Про поважні причини неявки позивач в порядку абз.7 ч.3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" до ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомив. Не прибувши по повістці позивач порушив вимоги абз.2 ч.1 ст. 22 вищевказаного Закону, вчинивши це в умовах особливого періоду, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Позивач на розгляд справи прибув, надав пояснення, згідно яких вказав, що повістку не отримував і про її наявність не знав, оскільки працівники Укрпошти не сповістили його належним чином. Оповіщений про наявність повістки згідно вимог п.п.2 п.41 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024р. "Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період", однак на вказану у повістці дату- на 16.03.2025р. о 09.00 год. для уточнення даних не з`явився. Про поважні причини не повідомив. Просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно витягу з реєстру Снятинської територіальної громади від 14.05.2025 року № 2025/006271333 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований в АДРЕСА_1 з 13.10.2020 року.

Згідно витягу з "Резерв+", сформованого 18.07.2024 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Уточнив дані: 03.06.2024 року.

Згідно витягу з "Резерв+", сформованого 16.05.2025 року ОСОБА_1 уточнив свої дані 01.03.2025 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно повістки №2792624 від 01.03.2025р. ОСОБА_1 повідомляється про те, що йому належить з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) за адресою: АДРЕСА_3 - 16.03.2025 р. о 9:00 для уточнення даних.

Згідно протоколу № 170 про адміністративне правопорушення від 11.05.2025 року виявлено, що 16.03.2025 о 09.00 год. встановлено порушення гр. ОСОБА_1 правил військового обліку, які встановлені ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме: без поважних причин не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 в строк та місце, вказані в повістці № 2792624 від 01.03.2025р., надісланій йому рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та повернутої згідно довідки про повернення в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Протокол складено державним службовцем ОСОБА_4 ..

Згідно оскаржуваної постанови № 705/25 про адміністративне правопорушення від 14.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, встановлені вимогами ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме: не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення даних, у зв`язку з чим начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було подано до відділення поліції №1 Управління ГУНП в Івано-Франківській області звернення № Е1789091 від 26.03.2025р. про доставлення вказаного громадянина до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особи, що порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а тому визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, внаслідок чого на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17000 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17 від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16 від 17.07.2019 року у справі №295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі №607/7987/17.

Згідно із ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом взято до уваги те, що ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно із абзацом 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України №64/2022 та №69/2022 від 24.02.2022року в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Відповідно до примітки до ст. 210-1 КУпАП «Положення ст. 210, 210-1 цього кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформації взаємодій з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними) яких є державні органи».

А тому до ОСОБА_1 не можуть бути застосовані положення ст.210-1 КУпАП, оскільки його персональні дані наявні в державних реєстрах, він зареєстрований у РЕЗЕРВ+, що підтверджується витягом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ч. 3ст. 79 КАС України визначено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч. 4ст. 79 КАС України).

Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тобто за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Позивачу інкримінується порушення абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані:з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштовогозв`язку:

- день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З аналізу вищенаведених положень чинного законодавства суд дійшов висновку про те, що ототожнення суб`єктом владних повноважень передбаченого Законом № 3543-ХІІ «отримання повістки», з передбаченим Порядком «належним підтвердженням оповіщення про виклик», у випадку повернення повістки ТЦК з відміткою про відсутність адресата, є неправильним, оскільки військовозобов`язаний не може з`явитися за повісткою, змісту якої він не бачив, що виключає наявність протиправного умислу позивача.

За таких обставин, коли повістка ТЦК вертається відправнику з підстав відсутності адресата, слід з`ясовувати всі обставини, через які вручення повістки не відбулося, та в залежності від них вирішувати питання про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченогост. 210-1 КУпАП. Натомість у цій справі, відповідач застосував формальний підхід до цього питання, не врахувавши наступного.

Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Разом з цим, відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону № 2232-ХІІ призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Відповідно до паспорта громадянина України у формі книжечки та Витягу з реєстру Снятинської територіальної громади ОСОБА_1 з 13.10.2020 р. зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, повістка була адресована відповідачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, ОСОБА_1 було викликано за неналежною адресою, тобто позивач не був обізнаний про його виклик та не міг з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача про відсутність у нього умислу на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Виходячи з вищенаведеного, суд визнає доведеними обставини, на які посилався позивач в обґрунтування позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогою п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд вважає за необхідне скасувати постанову № 705/25 від 14.05.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач не ставить питання про відшкодування судових витрат.

На підставі наведеного, ст. 22, 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 7, 210-1, 247, 268, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП та керуючись ст.2, 77,79,134, 139, 159, 241-246,250, 255, 268, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову № 705/25 від 14.05.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн., скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений ним судовий збір у розмірі 620,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Ігор СЕГІН