Справа № 380/2474/25
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2474/25
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті звіту про виконання рішення суду

07 серпня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Матулкіної О.К.

за участю:

представника відповідача Колодко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові звіт про виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в: и в:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року позов ОСОБА_1 до Бібрської міської ради задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність сесії Бібрської міської ради Львівського району Львівської області щодо не прийняття рішення по сутті заяв ОСОБА_1 від 08.12.2023, від 22.03.2024, від 19.08.2024, від 05.11.2024 та від 04.12.2024 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби (кадастровий номер :02:000:0205) площею 0,3 га за межами м.Бібрки та передачі в оренду вказаної земельної ділянки.

Зобов`язано сесію Бібрської міської ради повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 08.12.2023, від 22.03.2024, від 19.08.2024, від 05.11.2024 та від 04.12.2024 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби (кадастровий номер :02:000:0205) площею 0,3 га за межами м.Бібрки та передачі в оренду вказаної земельної ділянки, за результатами її розгляду прийняти рішення відповідно до статті 123 Земельного кодексу України, яке оформити у формі рішення згідно з частиною першою статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні" з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Встановлено судовий контроль за виконання рішення суду та зобов`язано Бібрську міську раду Львівського району Львівської області у 30- денний строк, з дня набрання законної сили рішенням суду, подати звіт про виконання рішення суду.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Бібрської міської ради Львівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 6056 грн.

Бібрська міська рада подала до суду звіт про виконання рішення суду, у якому зазначила, що відповідно до рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин та архітектури Бібрської міської ради від 07.06.2025 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 без проекту рішення (за чи проти) винесено на розгляд сесії Бібрської міської ради. У подальшому, на засіданні сесії Бібрської міської ради від 13.06.2025 за результатами голосування рішення не прийнято (за 6, проти 1, утрималось 8, не голосували 3). Відповідно до результатів поіменного голосування Бібрської міської ради (XLV сесія, 13.06.2025 р.), участь в голосуванні взяло 15 осіб (в тому числі голова ради), а саме проголосували: за 6: ОСОБА_2 (голова міської ради), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (секретар ради); проти 1: ОСОБА_8 ; Утрималось 8: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Водночас, позиція депутатів, які голосували проти та утримались на сесії не зазначались мотиви, правові підстави такого голосування. Таким чином, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.06.2025, в частині зобов`язання сесії Бібрської міської ради повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 08.12.2023, від 22.03.2024, від 19.08.2024, від 05.11.2024 та від 04.12.2024, щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби (кадастровий номер :02:000:0205) площею 0,3 га за межами м. Бібрки, та передачі в оренду вказаної земельної ділянки, за результатами її розгляду прийняти рішення відповідно до статті 123 Земельного кодексу України, яке оформити у формі рішення згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, не виконано шляхом голосування проти та утримались, без наведення та зазначення законних підстав. Також, повідомляє, що 23.07.2025 ОСОБА_1 повернуто сплачений судовий збір у розмірі 6056 грн.

Позивач подала до суду відзив на звіт, у якому зазначила, що рішення суду не виконано, просить відмовити у прийнятті звіту та накласти штраф на 9 депутатів за невиконання рішення суду.

Позивач в судове засідання не прибула, належно повідомлена про день та час розгляду справи. Суд ухвалив здійснювати розгляд звіту у її відсутності.

У судове засідання прибув представник відповідача, який повідомив, що рішення суду виконано в частині винесення на розгляд сесії звернень позивача, однак депутати не проголосували, тому рішення не прийнято.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно, належним чином і в повному обсязі.

Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України та статтями 2,14, 370 КАС України.

Невиконання або несвоєчасне виконання постановленого на користь особи рішення суду є порушенням (обмеженням) права на справедливий суд.

Згідно ч. 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Конституційний Суд України в рішенні від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення) зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012): невиконання рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом ( пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 № 11- рп/2012).

У Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(ІІ) 2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду однієї зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без належних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них ( пункт 84, рішення у справі № «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46,51,54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «ApostoГv.Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3,8 частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2- р(ІІ)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами, в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи принципу «доброго врядування». Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закону), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 59 Закону встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до пунктів «а» - «в» частини 1 статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідачем подано звіт про виконання рішення суду, у якому зазначено, що за результатами голосування на засіданні сесії Бібрської міської ради від 13.06.2025 рішення не прийнято.

Відповідно до ст.382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу (ч.2).

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (ч.3).

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України (ч.4).

Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними (ч.5).

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що підстави для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу відсутні, так як розгляд вказаних питань відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» віднесено виключно на пленарних засіданнях міської ради.

Також суд зазначає, що відсутні підстави для накладення штрафу на депутатів, так як відповідно до ч.8 ст. 382-3 КАС України штраф може бути накладений якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і суд зобов`язав подати звіт про виконання судового рішення його членів, які в межах своїх повноважень, завдань чи функцій не забезпечили виконання судового рішення, а суд не зобов`язував подати звіт про виконання судового рішення кожного депутата.

Відповідно до ч.4 ст. 282-1 КАС України якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і судовим рішенням такого суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити певні дії, суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення кожного з членів такого колегіального органу, до чиїх повноважень, завдань чи функцій належить забезпечення виконання такого судового рішення.

Згідно з ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч.3 ст. ст.382-3 КАС України суд вважає за необхідне змінити спосіб і порядок виконання судового рішення шляхом зобов`язання кожного депутата Бібрської міської ради, подати у 15 денний строк звіт про виконання судового рішення, так як без такого виконання рішення суду є неможливим.

Керуючись статтями 243, 248, 250, 382-2, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Бібрській міській раді Львівського району Львівської області у прийнятті звіту про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

У задоволенні клопотання позивача про накладення штрафу на депутатів Бібрської міської ради Львівського району Львівської області - відмовити.

Зобов`язати кожного з депутата Бібрської міської ради Львівського району Львівської області подати звіт про виконання судового рішення від 03.06.2025 протягом 15 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали суддею до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 11.08.2025.

Суддя Кухар Н.А.