Справа № 320/22196/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року справа №320/22196/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуфрі Україна» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

у травні 2024 року до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Дуфрі Україна» (ТОВ «Дуфрі Україна», товариство) із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (ДПС, ГУ ДПС, податковий орган, контролюючий орган).

Просили суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 01.03.2024 №4 та №4.

Ухвалою суду від 28.05.2024 позовну заяву залишено без руху у зв`язку із наявністю недоліків.

Ухвалою суду від 16.08.2024, після усунення недоліків, провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовку справи до судового розгляду; призначено підготовче засідання на 17.09.2024 .

Підготовче судове засідання 17.09.2024 відкладене за клопотанням представника позивача у зв`язку з необхідністю надання податковим органом додаткових доказів.

22.10.2024 розпочато підготовче засідання із подальшим оголошенням перерви до 19.11.2024 через необхідність надання додаткових доказів і пояснень сторонами.

У судовому засіданні 19.11.2024 оголошено перерву за клопотанням представника позивача для надання додаткових пояснень.

05.12.2024 судове засідання знято з розгляду через тимчасову непрацездатність судді Скрипки І.М.

14.01.2025 протокольною ухвалою від цієї ж дати закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.02.2025.

11.02.2025 судове засідання знято з розгляду через тимчасову непрацездатність судді Скрипки І.М.

Під час судового розгляду справи по суті 24.04.2025 представники сторін підтримали свої позиції, викладені у заявах по суті справи. Також у цьому судовому засіданні, з урахуванням думки представників сторін, протокольною ухвалою від цієї ж дати було вирішено продовжувати розгляд справи у порядку письмового провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що оскаржувані повідомлення-рішення були винесені податковим органом на підставі помилкових і необґрунтованих висновків акта перевірки. Наголошували, що стосовно одного з оскаржуваних повідомлень-рішень за результатами вчасно поданої до Державної податкової служби України скарги прийнято рішення про залишення її без розгляду, неправильно визначено день її здачі оператору поштового зв`язку, у зв`язку із чим така скарга вважається задоволеною. Вказали, що сума штрафних санкцій за повідомленням-рішенням від 01.03.2024 №152830704 неправомірно застосована по суті і розрахована із застосуванням вищого штрафу у розмірі 934 953 грн, оскільки умисних дій товариством вчинено не було. Звертали увагу на системні порушення у акті перевірки і посилання на обставини, які не відповідають дійсності. Наголошували, що уточнення на суму 4 811 496 грн, здійснене товариством у декларації за жовтень 2023 року, не призвело до завищення від`ємного значення податку на додану вартість та бюджетного відшкодування. Також зазначали, що висновки контролюючого органу про завищення податкового кредиту на 2 515 004 грн є помилковими, так як повідомлення-рішення про нарахування такої суми не було узгодженим, оскільки позивач не отримував рішення за результатами розгляду скарги, поданої до Державної податкової служби України.

У відзиві ГУ ДПС просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначали, що доводи позивача не підтверджуються належними доказами, тому позовні вимоги є необґрунтованими. У тексті відзиву відобразили зміст акта перевірки, стверджуючи некоректне заповнення показників у декларації з податку на додану вартість.

Також сторонами подавалися додаткові письмові пояснення, із деталізацією позиції по спірним відносинам.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі і просила їх задовольнити.

Представник відповідача стверджувала правомірність оскаржуваних повідомлень-рішень. Просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дуфрі Україна» є юридичною особою, місцезнаходження якої: 01014, м. Київ, вул. Миколи Соловцова, буд. 2, офіс 38, зареєстроване 04.01.2020. Основним видом економічної діяльності товариства за КВЕД є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

У період з 26.01.2024 по 01.02.2024 посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві, на підставі наказу від 16.01.2024 №268-п, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Дуфрі Україна» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2023 року.

За результатами перевірки складено акт №9619/26-15-07-04-04/43438092 від 08.02.2023 (т. 1 а.с.32-40).

За висновками названого акта встановлено порушення товариством «Дуфрі Україна» вимог пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) за листопад 2023 року у розмірі 3 739 811 грн.; завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 декларації) на загальну суму податку на додану вартість 3 586 689 грн.

Такі висновки фактично пов`язані із проведеними перевірками, які мали місце раніше, за попередні періоди.

У тексті акта перевірки зазначалося, що перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту (рядок 17 (колонка Б) Декларації) встановлено її завищення на 7 326 500 грн. Вказано, що за наслідками проведення документальної позапланової виїзної перевірки за січень 2023 року складено акт від 19.04.2023; а на підставі останнього прийнято повідомлення-рішення №4 від 26.05.2023 на суму 2 515 004 грн; зазначалось, що таке повідомлення-рішення стало узгодженим і тому мало бути відображене у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2023 року, однак товариством «Дуфрі Україна» цього зроблено не було. Через це податковий орган стверджував завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість за листопад 2023 року на 2 515 004 грн.

Також ДПС констатовано завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість та бюджетного відшкодування у загальній сумі 4 811496 грн. Зокрема, деталізовано, що згідно з аналізом додатку 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ)» до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2023 року (від 18.12.2023 №) до суми бюджетного відшкодування включене від`ємне значення у розмірі 3 739 811 грн., на формування якого мало вплив збільшення залишку від`ємного значення рядка 16.3 декларації на суму 4 811 496 грн в податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2023 року. Зазначалося, що на підставі акта камеральної перевірки від 03.10.2023 прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.10.2023 №4 на 4 811 496 грн; дата отримання 20.10.2023 (мала місце помилка в акті), дата узгодження 13.11.2023.

Вказувалося, що товариством «Дуфрі Україна» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2023 року від 16.11.2023 №, якою збільшено показники за жовтень 2023 року рядок 16.3 декларації розділу ІІ «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду збільшено/зменшено залишок за результатами перевірки контролюючого органу» 4 811 496 грн.

Такі твердження ДПС обумовлені тим, що позивач мав право на збільшення залишку від`ємного значення на підставі податкового повідомлення-рішення від 30.10.2023 №4 в листопаді 2023 року на названу суму (4 811 496 грн), а не в декларації за жовтень 2023 року.

У зв`язку із цим, контролюючий орган зробив висновок про завищення від`ємного значення з податку на додану вартість за листопад 2023 року на 1 071 685 грн і завищення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на 3 739 811 грн.

На підставі названого вище акта перевірки прийняті наступні податкові повідомлення-рішення, які є предметом оскарження у досліджуваному випадку:

- від 01.03.2024 № 4, яким визначено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 3 586 689 грн (т.1 а.с.43-45);

- від 01.03.2024 № 4, у якому визначено суму завищення бюджетного відшкодування на 3 739 811 грн і штрафні санкції у розмірі 934 953 грн (т.1 а.с.46-48).

Такі повідомлення-рішення отримані товариством позивача 18.03.2024 (т.2 а.с.13).

Позивачем оформлено скаргу до Державної податкової служби України на податкове повідомлення-рішення від 01.03.2024 № 4 (т.1 а.с.49-51).

Така скарга зареєстрована у ДПС України 25.03.2024.

Рішенням від 09.04.2024 ДПС України залишила скаргу позивача на повідомлення-рішення від 01.03.2024 № 4 без розгляду і повернула її через пропуск строку звернення до суду. Зазначено про те, що скарга ТОВ «Дуфрі Україна» надіслана засобами поштового зв`язку 19.03.2024 (т.1 а.с.53-55).

У свою чергу, на підтвердження надсилання відповідної скарги 18.03.2024 о 14:19, товариством «Дуфрі Україна» надано фіскальні чеки АТ «Укрпошта» і копію конверта із номером відправлення 070 (т.1 а.с.56-57).

Як видно із системи відстеження АТ «Укрпошти», відправлення 070 прийняте оператором поштового зв`язку 18.03.2024, вручено відправнику - 25.03.2024 (т.1 а.с.58).

У відповіді на адвокатський запит, за підписом начальника відділу опрацювання запитів та розгляду звернень працівників Акціонерного товариства «Укрпошта», вказано, що за повідомленням працівників селища Саврань рекомендований лист 070 (на адресу Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053) поданий до пересилання у такому відділенні 18.03.2024, відправник ТОВ «Дуфрі Україна»; лист вручений на підставі довіреності уповноваженій на одержання поштових відправлень ДПС 25.03.2024 під підпис (т.2 а.с.55-56).

Представник позивача зазначала, що податковим органом визначено датою надіслання названої скарги до ДПС України 19.03.2024, виходячи із відбитку поштового календарного штемпеля на конверті (т.2 а.с.98.).

У свою чергу позивач звернув увагу на нечіткість відбитку і на те, що податковий орган мав доступ до сайту АТ «Укрпошта», де б він із достовірністю встановив дату здачі скарги оператору поштового зв`язку.

Також у ході судового розгляду податковий орган підтвердив допущення описки в акті перевірки від 08.02.2024, зокрема посилання на камеральну перевірку, замість документальної позапланової і вказівку неправильної дати надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення від 30.10.2023 №4.

У ході розгляду справи судом, як вже зазначалося, з`ясовано, що твердження відповідача про порушення товариством «Дуфрі Україна» у спірному випадку взаємопов`язані з результатами перевірок за попередні періоди, зокрема з відображенням показників у податкових повідомленнях-рішеннях, прийнятих за результатами цих перевірок.

Так, 26.05.2023 винесено податкове повідомлення-рішення №4, яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у 2 515 004 грн (т.1 а.с.96).

Відповідач, проводячи перевірку за листопад 2023 року, зазначив про необхідність відображення такої суми в рядку 16.3 податкової декларації з податку на додану вартість за серпень (від 19.09.2023), оскільки, на думку ДПС, звітним періодом, на який припадає день узгодження названого повідомлення-рішення є серпень 2023 року. Оскільки товариством «Дуфрі Україна» не було відображено відповідної суми як узгодженої, тому констатовано завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість за листопад 2023 року на 2 515 004 грн.

Товариством позивача зазначено про оскарження повідомлення-рішення №4 від 26.05.2023 (визначено суму завищення від`ємного значення за січень 2023 року на 2 515 004, прийняте на підставі акта від 19.04.2023) і неотримання жодного рішення за результатами розгляду скарги, у зв`язку із чим стверджено неузгодження суми грошового зобов`язання у 2 515 004 грн.

09.06.2023 позивачем складено скаргу на назване повідомлення-рішення (т.1 а.с.101-105), адресою для кореспонденції у скарзі зазначено м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, будинок 2, другий поверх, офіс «Dufry» (т.2 а.с.65-66).

Товариством позивача стверджено, що не отримували рішення за результатами розгляду скарги, про його існування дізналися після отримання відповіді на адвокатський запит 09.05.2024. У подальшому позивач звернувся із позовом до суду про визнання протиправним і скасування повідомлення-рішення №4 від 26.05.2024, за наслідками чого ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 відкрито провадження у справі.

Так, рішенням від 30.06.2023 продовжено розгляд скарги на повідомлення-рішення №4 від 26.05.2024 (т.2 а.с.67). Його відправлено рекомендованим повідомленням 037 за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, будинок 2, другий поверх, офіс «Dufry» із подальшим поверненням через відсутність адресата за вказаною адресою (т.2 а.с.68-69).

При цьому, у самому рішенні про продовження строку розгляду скарги зазначалося дві адреси для надсилання, зокрема і податкова адреса товариства «Дуфрі Україна» - 01014, м. Київ, вул. Миколи Соловцова, буд. 2, офіс 38; однак докази відправлення рішення на неї відсутні.

08.08.2023 ДПС України прийняла рішення про результати розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення №4 від 26.05.2024, залишивши скаргу без задоволення, повідомлення-рішення без змін (т.2 а.с.75-78).

ДПС України таке рішення направлене на адресу - м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, будинок 2, другий поверх, офіс «Dufry». При цьому відправником замість номеру телефону товариства вказано «+00» (у супровідній адресі на конверті поштового відправлення 284 і у списку згрупованої кореспонденції) (т.2 а.с.80-81), відповідне повідомлення повернулося відправнику через відсутність адресата за такою адресою (т.2 а.с.79). Позивач пояснив, що така адреса це офіс товариства на території міжнародного аеропорту «Одеса»; а з огляду на воєнний стан та режимність об`єкта при отриманні сповіщення про надходження кореспонденції товариство «Дуфрі Україна» повідомляє охорону аеропорта і скеровує співробітників у офіс для отримання вхідної кореспонденції; а у цьому випадку без отримання сповіщення позивач не міг вчинити дії по отриманню відповідного поштового відправлення. Наголошували, що у зв`язку із неотриманням відповідного рішення грошові зобов`язання, про які йдеться, не можна вважати узгодженими.

У судовому засіданні з`ясовувалися у представника ГУ ДПС обставини надсилання рішення на адресу у м. Одеса, а не на податкову адресу позивача. Так, відповідачем повідомлено, що надсилання на відповідну адресу мало місце у зв`язку із тим, що вона зазначалася адресою для листування у скарзі.

У свою чергу, позивач наголошував, що номер телефону ТОВ «Дуфрі Україна» вказувався у як скарзі і міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, був відомий контролюючому органу і повинен був зазначатися при відправці.

Крім того, у період з 22.09.2023 по 28.09.2023 проводилась документальна позапланова виїзна перевірка товариства позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника за липень 2023 року; за її результатами складено акт від 05.10.2023 №63855/26-15-07-04-04/43438092, де констатовано завищення суми бюджетного відшкодування за липень 2023 року на 4 811 496 грн (т.1 а.с.106-117). На підставі цього акта прийнято повідомлення-рішення від 30.10.2023 №4, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування на 4 811 496 грн (т.1 а.с.118-120).

Позивач пояснив, що висновки за результатами такої перевірки обумовлені технічними опечатками при заповненні додатків 2 і 3 до податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2023 року; при цьому товариство мало право на збільшення від`ємного значення з податку на додану вартість у відповідній сумі, що не заперечувалось контролюючим органом; у пункті 3.3.1 акта вказувалося, що перевіркою правильності визначення суми від`ємного значення податку на додану вартість не встановлено порушень податкового законодавства.

Також позивач не оскаржував повідомлення-рішення від 30.10.2023 №4, а після його винесення збільшив залишок від`ємного значення з податку на додану вартість на 4 811 496 грн у декларації за жовтень 2023 року; назване повідомлення-рішення товариством «Дуфрі Україна» отримано 30.10.2023 (а у акті перевірки помилково зазначалося, що 20.10.2023). Товариством позивача звернуто увагу, що у названому повідомленні-рішенні зазначалося, що сума заявленого бюджетного відшкодування, у якій відмовлено, може бути врахована у збільшення значення рядків «збільшено, зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу» податкової декларації з податку на додану вартість у майбутньому звітному періоді (т.1 а.с.183-184).

У свою чергу, податковий орган стверджував, що таке збільшення від`ємного значення мало бути здійснене у декларації за листопад 2023 року, через що констатовано завищення товариством суми від`ємного значення з податку на додану вартість за листопад 2023 року у 1 071 685 грн і завищення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на 3 739 811 грн.

Також під час судового розгляду встановлено, що у акті перевірки від 08.02.2024 міститься зазначення про проведення камеральної перевірки, складання акта від 05.10.2023 за її наслідками і прийняття повідомлення-рішення від 30.11.2023; а також дата отримання останнього 20.10.2023. Відповідачем надано службовий лист від 23.10.2024 і відповідь від 25.10.2024 (т.2 а.с.41-42), зі змісту яких випливає, що у акті перевірки від 08.02.2024 допущено технічні помилки, замість документальної позапланової виїзної перевірки зазначено камеральну; дата 20.10.2023 також вказана помилково, правильною датою є 30.10.2023, коли податкове повідомлення-рішення від 30.10.2023 №4 вручено директору ТОВ «Дуфрі Україна».

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить із такого.

За нормами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (Податковий кодекс, Кодекс, ПК України).

Згідно приписів пункту 109.1 статті 109 Кодексу податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

У відповідності із пунктом 109.2 статті 109 Податкового кодексу порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

За нормами статті 112 Кодексу особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності. У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення.

Як закріплено у пунктах 56.1 і 56.2 статті 56 Податкового кодексу) рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується (пункт 56.3 статті 56 ПК України).

За правилами пункту 56.8 статті 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.

За змістом пункту 56.9 статті 56 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

За нормами пункту 56.17 цієї ж статті процедура адміністративного оскарження закінчується:

56.17.1. днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у строк, передбачений абзацом першим пункту 56.3 цієї статті;

56.17.2. днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги;

56.17.3. днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику;

56.17.3-1. днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику;

56.17.4. виключено;

56.17.5. днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.

За змістом розділу 5 Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 №916, скарга подається платником податків особисто або через свого представника безпосередньо до уповноваженого контролюючого органу або поштовим відправленням з повідомленням про вручення та описом вкладення або в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Платник податків одночасно з поданням скарги до контролюючого органу вищого рівня зобов`язаний письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України) повідомити про це контролюючий орган, який прийняв оскаржуване рішення.

Днем подання платником податків скарги є:

при поданні скарги безпосередньо до контролюючого органу - день фактичного отримання скарги контролюючим органом;

при надсиланні скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті;

при надсиланні скарги засобами електронного зв`язку - фактична дата отримання скарги контролюючим органом.

Рішення вважається надісланим (наданим) юридичній особі - платнику податків, якщо його вручено посадовій особі або уповноваженій особі такої юридичної особи - платника податків під розписку або надіслано засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог,визначених пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України) на адресу, зазначену у скарзі як адреса, на яку необхідно надіслати рішення за результатами розгляду скарги, а у разі незазначення такої адреси в скарзі - на податкову адресу платника податків (пункт 5 розділу Х).

За нормами пункту 200.1 статті 200 сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Як закріплено у пункті 200.4 статті 200 при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.4 статті 200 Податкового кодексу).

За нормами пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (пункт 200.9 статті 200 ПК України).

У відповідності до пункту 123.1 статті 123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -

тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

За нормами пункту 123.2 цієї ж статті діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

За положеннями пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку (Правила №270).

За положеннями пункту 18 названих Правил адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу шляхом надсилання текстового повідомлення з використанням технічних засобів оператора поштового зв`язку, повідомленням, що підтримується засобами Інтернету, або повідомленням у паперовій формі за встановленою оператором поштового зв`язку формою.

Як закріплено у підпункті 1 пункту 32 Правил №270 поштове відправлення, поштовий переказ супроводжує така інформація, що надається відправником або зазначається на поштовому відправленні, якщо обов`язковість її надання (зазначення на поштовому відправленні) встановлена оператором поштового зв`язку найменування адресата (одержувача) та відправника: для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), для юридичних осіб - повне найменування підприємства, установи, організації, якщо відомо - ім`я та прізвище адресата. На простих та реєстрованих поштових картках, листах (крім тих, що адресуються до запитання, до відділення) може бути зазначено лише прізвище та ініціали або ім`я та прізвище. На поштових відправленнях, адресованих до населених пунктів, які не мають вулиць і нумерації будинків, прізвище, ім`я та по батькові адресата (за наявності) зазначаються повністю; номер абонента, за яким отримуються електронні комунікаційні послуги щодо мобільного або фіксованого зв`язку відправника та адресата (одержувача) (для реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, крім поштових карток, листів без оголошеної цінності, відправлень для сліпих).

Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку (пункт 73 Правил №270).

Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджено наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 №21.

Так, як закріплено у пункті 4 розділу 5 Порядку розділ II «Податковий кредит»:

1) до розділу II «Податковий кредит» (рядки 10, 11 та 13 декларації) включаються обсяги придбання (виготовлення, будівництва, спорудження, створення) з податком на додану вартість (рядки 10.1, 10.2 та 10.3) або без податку на додану вартість (рядок 10.4) товарів/послуг, необоротних активів на митній території України, ввезених на митну територію України товарів, необоротних активів (рядки 11.1, 11.2, 11.3 та 11.4), отриманих на митній території України від нерезидента послуг (рядки 13.1 та 13.2).

При заповненні рядків 10.1, 10.2 та/або 10.3 обов`язковим є подання (Д1) (додаток 1), що заповнюється в розрізі контрагентів.

У рядку 13.1 відображаються обсяги отриманих на митній території України від нерезидента послуг, а також коригування податкового кредиту за такими операціями, що оподатковуються за основною ставкою.

У рядку 13.2 відображаються обсяги отриманих на митній території України від нерезидента послуг, а також коригування податкового кредиту за такими операціями, що оподатковуються за ставкою 7 %;

2) у рядку 12 вказується обсяг ввезення на митну територію України товарів, при митному оформленні яких сплату податку на додану вартість було відстрочено шляхом видачі податкового векселя відповідно до підрозділу 3 розділу XX Кодексу. Цей рядок заповнюється у звітному (податковому) періоді, у якому податкові векселі погашені;

3) коригування податкового кредиту відображається у рядку 14.

При заповненні рядка 14 обов`язковим є подання (Д1) (додаток 1), що заповнюється в розрізі контрагентів;

4) у рядку 15 відображається коригування податкового кредиту згідно з підпунктом 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 розділу V Кодексу у випадку повернення товару / послуги або суми попередньої оплати за відсутності реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При заповненні рядка 15 обов`язковим є подання (Д1) (додаток 1);

5) у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

У рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.

У рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення, узгоджена за результатами перевірки контролюючого органу, у звітному (податковому) періоді, на який припадає день узгодження податкового повідомлення-рішення, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу.

У рядку 16.3 також вказується узгоджена за результатами документальної перевірки контролюючого органу сума від`ємного значення реорганізованого платника податку, що переноситься до податкового кредиту правонаступника (за умови подання таким правонаступником заяви (таблиця 3 (Д2) (додаток 2)) у складі податкової декларації за звітний (податковий) період), на який припадає день узгодження, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу.

У разі заповнення рядків 16.2 та/або 16.3 обов`язковим є заповнення таблиці «Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення та/або уточнюючих розрахунків».

На підставі з`ясованих у справі обставин і наведених правових норм, суд приходить до наступних висновків.

По-перше, стосовно податкового повідомлення-рішення від 01.03.2024 №4, яке позивач оскаржував до ДПС України.

Так, як вже зазначалось, відповідна скарга рішенням від 09.04.2024 залишена без розгляду через твердження про пропуск строку на її подання. Судом встановлено, що останній день для подання скарги - 18.03.2024.

Разом із тим, товариством «Дуфрі України» надано суду переконливі докази своєчасного (18.03.2024) направлення відповідної скарги засобами поштового зв`язку на адресу ДПС Україна, а саме: фіскальні чеки із зазначенням номеру поштового відправлення 070 та із датою відправлення 18.03.2024; відомості про поштове відправлення 070 із сайту АТ «Укрпошта» про прийняття такого відправлення поштовим відділенням селища Саврань 18.03.2024; відповіді АТ «Укрпошта» про подання до пересилання рекомендованого листа із номером 070 18.03.2024 у поштовому відділенні селища Саврань.

Стосовно наданого податковим органом примірника конверта, то він не спростовує поданих товариством позивача доказів на підтвердження здачі 18.03.2024 оператору поштового зв`язку скарги.

Так само суд зазначає, що при вирішенні питання про залишення скарги без розгляду податковий орган мав можливість перевірити дату здачі відправлення через сайт АТ «Укрпошта», однак не здійснив цього.

За наведеного, суд констатує, що товариством «Дуфрі Україна» не пропущено строк звернення із скаргою на назване вище повідомлення-рішення, у зв`язку із чим рішення ДПС Укарїни про залишення скарги без розгляду є безпідставним, і, як наслідок, такі обставини (з урахуванням положень статті 56 Податкового кодексу) прирівнюються до неотримання вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги, а скарга вважається задоволеною.

Отже це є самостійною підставою для визнання протиправним і скасування повідомлення-рішення від 01.03.2024 №4.

Щодо невідображення в податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2023 року суми зменшення від`ємного значення 2 515 004 грн за повідомленням-рішенням 26.05.2023 №4.

Відповідач стверджував узгодженість грошових зобов`язань, визначених таких повідомленням-рішення, через що і обов`язок їх врахування при заповненні декларації з податку на додану вартість за серпень 2023 року.

Позивач, у свою чергу, оскаржував назване повідомлення-рішення в адміністративному порядку і стверджував неотримання рішення за результатами розгляду скарги, через що вважав відповідні зобов`язання неузгодженими і відсутність обов`язку враховувати при заповненні декларації з податку на додану вартість донарахованого повідомленням-рішенням від 26.05.2023 №4 зобов`язання.

Судом, як вже зазначалося вище, встановлено, що рішення ДПС України про продовження розгляду скарги і за результатами розгляду скарги надсилалися за адресою: м. Одеса, Центральний аеропорт, буд. 2, другий поверх, офіс «Dufry», зазначеною у самій скарзі, тобто не за податковою адресою товариства (м. Київ, вул. М. Соловцова, буд.2, офіс 38); при цьому у рішенні про продовження розгляду вказано і податкову адресу позивача як обов`язкову для надсилання.

Так, Порядок оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №916 дійсно передбачає, що рішення вважається надісланим (наданим) юридичній особі - платнику податків, якщо його вручено посадовій особі або уповноваженій особі такої юридичної особи - платника податків під розписку або надіслано засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України) на адресу, зазначену у скарзі як адреса, на яку необхідно надіслати рішення за результатами розгляду скарги, а у разі незазначення такої адреси в скарзі - на податкову адресу платника податків (пункт 5 розділу Х).

Тобто Порядок передбачає право надіслати рішення за результатами розгляду скарги на адресу, зазначену у скарзі як адреса, на яку необхідно надіслати рішення за результатами розгляду скарги; при цьому у досліджуваному випадку у скарзі позивача від 09.06.2023 не було конкретизовано прохання надіслати рішення за результатами розгляду скарги саме на адресу м. Одеса, Центральний аеропорт, буд. 2, другий поверх, офіс «Dufry».

Крім того, за нормами пункту 56.8 статті 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.

При цьому суд зазначає про пріоритетність застосування саме положень Податкового кодексу, і стаття 56 його чітко передбачає обов`язок надіслання саме на адресу платника податків.

Також суд враховує і доводи товариства про незазначення на конверті із відправленням рішення за результати розгляду скарги номеру засобу телефонного зв`язку позивача (податковий орган телефоном позивача у супровідній адресі на конверті та у списку згрупованої кореспонденції вказав «+00»), при цьому і у скарзі, і у відкритому доступі, і у податкового органу був наявним номер засобу телефонного зв`язку товариства «Дуфрі Україна».

За наведеного, зважаючи у тому числі і на презумпцію правомірності рішень платника податків, суд резюмує відсутність у відповідача підстав стверджувати належне виконання обов`язку із направлення рішення і набуття грошовим зобов`язанням, визначеним повідомленням рішенням від 26.05.2023 №4, статусу узгодженого у серпні 2023 року і, відповідно, необхідності врахування відповідних сум при декларуванні зобовязнь з податку на додану вартість за серпень 2023 року.

Щодо донарахування штрафу у розмірі 934 953 грн (25 % від констатованої суми завищення бюджетного відшкодування) повідомленням-рішенням від 01.03.2024 №4 як за умисне діяння, то дійсно суд погоджується із позивачем, що податковий орган не довів у цій частині наявність умислу і необхідність застосування штрафних санкцій у відповідному розмірі. Будь-яких спростувань відповідачем із цього приводу не зазначено. Так само за результатами розгляду справи таких умисних дій встановлено не було.

Стосовно відображення у декларації з податку на додану вартість за жовтень 2023 року суми у 4 811 496 грн, визначеної податковим повідомленням-рішенням від 30.10.2023 №4 (т.1 а.с.118-120), податковий орган не заперечував права товариства на збільшення залишку від`ємного значення у декларації з податку на додану вартість як такого, навпаки зазначав про необхідність цього, однак у декларації за листопад 2023 року. При цьому судом з`ясовано, що не заперечується сторонами, що за результатами річного декларування, незалежно від відображення відповідної суми у декларації у жовтні або у листопаді 2023 року відповідні показники податкової звітності не змінилися б, так само не змінився б і результат до оподаткування.

Так само, що не заперечується відповідачем, збільшення показників не за звітний період листопад 2023 року, а за жовтень 2023 року (рядок 16.3 декларації ) не призвело до завищення від`ємного значення податку на додану вартість і бюджетного відшкодування за листопад 2023 року. У самому повідомленні-рішенні від 30.10.2023 №4 зазначалося, що за умови відсутності порушень статей 197-199 Податкового кодексу України сума заявленого бюджетного відшкодування, у якій відмовлено, може бути врахована у майбутньому.

За наведеного, визначення суми завищення бюджетного відшкодування у цій частині та ще й донарахування штрафних санкцій є несправедливим і неспівмірним, і не відповідає вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу і на технічні помилки у акті перевірки від 08.02.2024 (стосовно зазначення виду перевірки і дати вручення повідомлення-рішення від 30.10.2023 №4), хоча вони і не вплинули на висновки акта перевірки.

За наведеного у сукупності, суд констатує недоведеність відповідачем правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень і обґрунтованість позовних вимог.

За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої цієї ж статті 77 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За нормами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

За положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно із наявної у матеріалах справи платіжної інструкції №57 від 07.05.2024, позивачем сплачено судовий збір у сумі 30280, 00 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 30280, 00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - як суб`єкта владних повноважень, який прийняв оскаржувані рішення.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуфрі Україна» - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 01.03.2024 №4 та №4.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуфрі Україна» (; місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Миколи Соловцова, буд. 2, офіс 38) судовий збір у розмірі 30280 грн. (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень 0 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011; місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.