Справа № 240/19468/25
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні позову)

12 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/19468/25

категорія 113080000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нагірняк М.Ф., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування відомостей,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати відомості (запис) від 28.07.2025 щодо розшуку його в ТЦК в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система Оберіг).

- зобов`язати Відповідача прийняти рішення про продовження (надання) йому відстрочки відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» по факту здійснення ним постійного догляду за його матір`ю.

Ухвалою суду від 06.08.2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 07.08.2025 року повернуто ОСОБА_1 без розгляду заяву про забезпечення позову.

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху на адресу суду 11.08.2025 року надійшла уточнена позовна заява та заява про забезпечення позову.

Ухвалою від 12.08.2025 року після усунення недоліків позовної заяви та уточнення позовних вимог було відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачем заява про забезпечення позову від 11.08.2025 у справі №240/19468/25, у якій Позивач просить заборонити Відповідачу вручення Позивачу мобілізаційного розпорядження, направлення на проходження військової служби, інші дії, пов`язані з реалізацією призову на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Позивачем зазначено, що він здійснює постійний догляд за моєю матір`ю ОСОБА_2 , і це підтверджується поданими документами до позовної заяви у данній справі. Відстрочка вже надавалася йому попередньо, однак після внесених змін в законодавстві щодо оновлення даних йому таку було припинено, а для ухвалення нового рішення ним було повторно сформовано заяву разом із новим пакетом документів. 28.07.2025 при оновленні мобільного застосунку "Резерв+" він побачив інформацію щодо внесення запису про розшук його в ТЦК. Наявність таких відомостей (запису) щодо розшуку його в ТЦК в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів прямо свідчить про ймовірність вручення в подальшому мобілізаційного розпорядження або направлення до війська вже після проходження медогляду, що фактично унеможливить реалізацію його права на судовий захист.

Мобілізація його до моменту вирішення справи №240/19468/25, а також справи №240/17544/25 по суті унеможливить реалізацію його права на відстрочку навіть у разі його визнання судом; зробить неможливим ефективне виконання судового рішення; призведе до незворотних правових наслідків, які не можуть бути виправлені після завершення судового розгляду.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із статтею 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Спосіб забезпечення позову має бути безпосередньо пов`язаним з предметом спору, співмірним суті порушеного права та водночас запобігати порушенню прав інших осіб, тобто в основі має бути принцип збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Таким чином, суд не наділений повноваженнями забезпечувати позов в іншій адміністративній справі (№240/17544/25), так як це виходить за межі спірних відносин в даній справі (№240/19468/25).

Більш того, в заяві відсутні належні обґрунтування того, що Відповідачем учинялися дії, направлені на вручення Позивачу мобілізаційного розпорядження, направлення на проходження військової служби, інші дії, пов`язані з реалізацією призову на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

В заяві відсутні належні обґрунтування того, що перелічені дії можуть перешкодити виконанню судового рішення щодо скасування відомостей (запису) від 28.07.2025 про розшук Позивача в ТЦК в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система Оберіг).

Таким чином, наведені в заяві доводи про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтуються виключно на припущеннях самого Позивача і не свідчать про реальну небезпеку, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Підсумовуючи все викладене вище, суд робить висновок про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у забезпеченні позову.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.Ф. Нагірняк