Справа № 640/11307/20
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2025-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року Справа№640/11307/20

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Топгард Секьюріті» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені

УСТАНОВИВ:

Київське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів (, 03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, 104) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом (вх.від 22.05.2020) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Топгард Секьюріті» (, 011133, м.Київ, вул.Мечникова, буд.14/1, офіс 303) про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 211205,64 грн та пені у розмірі 1748,74 грн. Позов обґрунтовано тим, що протягом 2019 року відповідач не працевлаштував інвалідів відповідно до нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, у зв`язку з чим до нього застосована адміністративно-господарська санкція, а в результаті її несвоєчасної сплати - нарахована пеня.

На підтвердження сплати судового збору у розмірі 3194,32 грн надано платіжне доручення від 13.05.2020.

25 травня 2020 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачем надано відзив, в якому зазначив, що основним видом діяльності товариства є надання послуг з охорони майна фізичних та юридичних осіб у відповідності до отриманої ліцензії. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охоронну діяльність» персоналом охорони можуть бути дієздатні громадяни України, які досягли 18-річного віку, пройшли відповідне навчання або професійну підготовку, уклали трудовий договір із суб`єктом господарювання та подали документи, та крім іншого не мають обмежень за станом здоров`я для виконання функціональних обов`язків. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону, працевлаштування осіб з інвалідністю здійснюється суб`єктом охоронної діяльності згідно з чинним законодавством виходячи з кількості штатних працівників, не задіяних безпосередньо у виконанні заходів охорони. Таким чином, ст. 11 Закону України «Про охоронну діяльність» передбачає певні особливості для визначення нормативу штатних працівників з інвалідністю для охоронних підприємств, а саме їх обрахунок не від загальної кількості штатних працівників, а лише від тих хто не задіяних безпосередньо у виконанні заходів охорони.

Стаття 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» передбачає норматив на встановлення штатної кількості працівників з інвалідністю, з 14.10.1994, а ст. 11 Закону України «Про охоронну діяльність» передбачає виключення з цього загального правила з 22.12.2012. Оскільки Закон України «Про охоронну діяльність» у цьому випадку прийнятий пізніше, а також він є більш спеціальним по відношенню до відповідача, під час вирішення конкуренції норм необхідно застосовувати саме ст. 11 Закону України «Про охоронну діяльність», тому відсутні підстави для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій, просив в задоволенні позову відмовити.

Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду.

З метою забезпечення розгляду адміністративної справи здійснено автоматизований розподіл судових справ між іншими окружними адміністративними судами України.

Адміністративну справу передано до Донецького окружного адміністративного суду.

За результатами автоматизованого розподілу справи головуючим у даній справі призначено суддю Кошкош Олену Олександрівну.

01 травня 2025 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу прийнято до провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) без проведення судового засідання, в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.

Вирішуючи спір, суд враховує таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Топгард Секьюріті» () зареєстровано як юридична особа 30.09.2009 року.

Видом діяльності товариства є діяльність приватних охоронних служб. Відповідач має ліцензію Міністерства внутрішніх справ України на охоронну діяльність серія АЕ №526974.

Згідно штатного розкладу у ТОВ «Топгард Секьюріті» наявні такі посади (штатні одиниці): директор -1, заступник директора 2, економіст 2, менеджер із збуту 2, начальник відділу кадрів 1; відділ охорони 152.

Протягом 2019року відповідно до штатного розкладу ТОВ «ОБЕРЕГ-ЮГ» у відповідача працювали директор 1 особа, та охоронники 12 17 особи. Звіти за формою № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» до центру зайнятості, ТОВ «ОБЕРЕГ-ЮГ» не подавало.

Відповідач подав звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2019 рік, в якому середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу у 2019 році становила 142 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність « 2»; кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю» становить « 1».

На підставі зазначеного звіту, позивачем обраховано адміністративно-господарську санкцію в сумі 211205,64 гривень та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 1748,74 гривень.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю.

При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону. Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охоронну діяльність» персоналом охорони можуть бути дієздатні громадяни України, які досягли 18-річного віку, пройшли відповідне навчання або професійну підготовку, уклали трудовий договір із суб`єктом господарювання та подали документи, та крім іншого не мають обмежень за станом здоров`я для виконання функціональних обов`язків.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону, працевлаштування осіб з інвалідністю здійснюється суб`єктом охоронної діяльності згідно з чинним законодавством виходячи з кількості штатних працівників, не задіяних безпосередньо у виконанні заходів охорони.

Суд зазначає, що ст. 11 Закону України «Про охоронну діяльність» передбачає певні особливості для визначення нормативу штатних працівників з інвалідністю для охоронних підприємств, а саме їх обрахунок не від загальної кількості штатних працівників, а лише від тих хто не задіяний безпосередньо у виконанні заходів охорони.

Стаття 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» передбачає норматив на встановлення штатної кількості працівників з інвалідністю, з 14.10.1994, а ст. 11 Закону України «Про охоронну діяльність» передбачає виключення з цього загального правила з 22.12.2012.

При прийнятті норми Закону України "Про охоронну діяльність", що міститься в частині 6 статті 11, згідно з якою працевлаштування інвалідів суб`єктом охоронної діяльності здійснюється виходячи з кількості штатних працівників, не задіяних безпосередньо у виконанні заходів охорони, існуючі однопредметні норми законів необхідно було привести у відповідність до нових норм, зокрема, шляхом скасування норм, які суперечать новому закону.

Отже, відповідно до Закону України " Про охоронну діяльність" правопорушенням у сфері господарювання для суб`єктів охоронної діяльності є невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, який повинен розрахуватись виходячи з кількості штатних працівників, не задіяних безпосередньо у виконанні заходів охорони, а не з середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу (осіб), як передбачено статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", для визначення наявності або відсутності правопорушення підлягають застосуванню норми Закону України "Про охоронну діяльність".

Суд приходить до висновку, що оскільки Закон України «Про охоронну діяльність» прийнятий пізніше, а також він є більш спеціальним по відношенню до відповідача, під час вирішення конкуренції норм необхідно застосовувати саме ст. 11 Закону України «Про охоронну діяльність».

Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у постановах від 18.09.2018 року у адміністративній справі № 818/466/16 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/76579539) та № 808/1547/16 від 02.04.2019.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вказує, що норматив відносно кількості штатних працівників з інвалідністю для відповідача повинен обраховуватися відповідно до ст. 11 Закону України «Про охоронну діяльність» без врахування працівників, задіяних безпосередньо у виконанні заходів охорони.

Відповідно до штатного розкладу судом встановлено, що у відповідача протягом 2019 року кількість штатних працівників, не задіяних безпосередньо у виконанні заходів охорони складає 8 осіб, отже норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю складає 1 робоче місце, при цьому на підприємстві було працевлаштовано 2 особи, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність.

Отже, відповідач вживав необхідні заходи для працевлаштування інвалідів у 2019 році, а тому підстави для застосування адміністративно-господарських санкцій та пені відсутні.

Відтак позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (, 03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, 104) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Топгард Секьюріті» » (, 011133, м.Київ, вул.Мечникова, буд.14/1, офіс 303) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.О. Кошкош