Справа № 420/26201/25
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 серпня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВА, розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправними та скасувати пункти п. 4, 5, 6 резолютивної частини наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.07.2025 № 1887 "Про результати службового розслідування щодо переплати солдату ОСОБА_2 " в частині притягнення до відповідальності помічника начальника штабу-начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_1 ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошові кошти в сумі, в якій не було здійснено виплати помічнику начальника штабу-начальнику розвідки військової частини НОМЕР_2 капітану ОСОБА_1 на підставі наказу командира (з основної діяльності) військової частини НОМЕР_1 від 22.07.2025 № 1887 "Про результати службового розслідування щодо переплати солдату ОСОБА_2 ";

судові витрати (витрати на правничу допомогу) покласти на військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Разом з позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просить:

зупинити дію пунктів 4, 5, 6 резолютивної частини наказу НОМЕР_1 від 22.07.2025 № 1887 "Про результати службового розслідування щодо переплати солдату ОСОБА_2 " командира Військової частини НОМЕР_1 в частині притягнення помічника начальника штабу-начальника розвідки військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.

Ухвалою від 05.08.2025 суд залишив заяву представника позивача без руху через ненадання суду копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.07.2025 № 1887 "Про результати службового розслідування щодо переплати солдату ОСОБА_2 ", дію пунктів якого просить зупинити, що унеможливлює суд розглянути заяву про забезпечення позову.

У зв`язку з наданням суду необхідного доказу, суд розглядає заяву про забезпечення позову по суті.

Мотивуючи таке звернення позивач зазначає, що при прийнятті командиром НОМЕР_1 наказу від 22.07.2025 № 1887 "Про результати службового розслідування щодо переплати солдату ОСОБА_2 " було грубо порушено діюче законодавство (ст. 85 Дисциплінарного статуту), наказ містить очевидні ознаки протиправності, службове розслідування проведено з порушенням двомісячного терміну, підстав для проведення повторного службового розслідування не було, службове розслідування проведено без участі безпосереднього начальника військовослужбовця ОСОБА_1 , відносно військовослужбовця ОСОБА_1 розслідування не порушувалось та не проводилось, службове розслідування проведено через 2 роки після виявлення факту правопорушення, висновок акту розслідування прямо протирічить фактичним обставинам, оскільки в розпорядженні позивача не було на час вчинення самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_3 , що підтверджується рішенням по судовій справі № 420/36381/23. Одночасне проведення декількох службових розслідувань за одним випадком вчинення правопорушення не допускається.

В заяві вказано про те, що існує очевидна загроза порушення прав та законних інтересів позивача на своєчасне одержання грошового забезпечення (оплату праці), утримання грошового забезпечення з позивача спричинить йому матеріальної шкоди, що неодмінно призведе до зниження рівня життя військовослужбовця, а також інших негативних наслідків, пов`язаних із задоволенням матеріальних потреб позивача.

Умови та порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно із частинами 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття таких заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі, а також вказати, у чому, зокрема, будуть полягати дії, направлені на відновлення його прав, оцінити складність вчинення таких дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач посилається на ч. 1 та ч. 2 ст. 150 та ст. 151 КАС України та вказує підставами для забезпечення позову те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому призвести до ускладнення відновлення порушених прав та інтересів позивача та є очевидними ознаки протиправності дій відповідача. Відповідно, на думку позивача, визначений спосіб забезпечення позову покликаний на ефективний захист порушених прав та інтересів позивача та заявлений задля забезпечення об`єктивного, повного, всебічного розгляду справи, ефективного захисту, поновлення вже порушених прав та не допущення ще більшого порушення прав позивача на підставі п. 2 ч. 2 ст. 150 КАС України.

Дослідивши наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Перевірка протиправності дій відповідача щодо проведення службового розслідування та притягнення позивача до матеріальної відповідальності є обов`язком суду під час вирішення справи по суті. На час розгляду заяви про забезпечення позову суд не має достатніх підстав надавати правову оцінку спірному наказу до ухвалення рішення по суті .

Ухвалення рішення про забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, не відповідає меті інституту забезпечення позову. Такі обставини та підстави для застосування заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову, та зокрема із врахуванням судом інтересів позивача.

Суд звертає увагу на те, що позивач не надав доказів існування очевидних і беззаперечних ознак протиправності дій військової частини, як і не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) таких прав та інтересів після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав у майбутньому.

Суд акцентує увагу на тому, що аргументи та доводи, покладені в обґрунтування заяви про забезпечення позову є ідентичними з обґрунтуванням підстав незаконності дій відповідача під час службового розслідування , прийняття оспорюваного наказу та підставою поданого до суду позову. Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд не має встановлювати протиправність спірного наказу на цій стадії.

Безумовно, наказ, який є предметом спору , справляє певний вплив на позивача, наказ у випадку звернення його до виконання може завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Суд також зауважує, що положеннями ч. 1 ст. 13 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" визначено, що стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення. На час подання заяви про забезпечення позову матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував реалізацію суб`єктом владних повноважень спірного акту індивідуальної дії. Зазначення (без надання відповідних доказів) про те, що відповідач вчиняє дії для реалізації наказу не є достатнім підтвердженням такої обставини. Крім того, проблем у поверненні всіх незаконно відрахованих сум із зарплати працівника зазвичай не виникає.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 800/521/17, позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Заявник, подаючи заяву про забезпечення позову не навів та не надав належних доказів того, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення або ж ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він мав намір звернутись.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА