Справа № 240/22762/24
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/22762/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні клопотання про залишення позову без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області, щодо непроведення повного розрахунку при звільнені ОСОБА_1 та ненарахування і невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді компенсації за невикористані щорічних оплачуваних відпусток за: період проходження служби з 27.06.2015 по 06.11.2015 в Житомирському МВ УМВС України в Житомирській області, за 2015 рік (з 07.11.2015 по 31.12.2015) - 2 доби (пропорційно до відпрацьованого у році часу в Головному управлінні Національній поліції в Житомирській області. ); за 2016 рік - 30 діб, виходячи з грошового забезпечення у розміром 10279,95 грн. станом на день звільнення 12 квітня 2019 року;

- зобов`язати Головного управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошового забезпечення у вигляді компенсації за невикористаних щорічних оплачуваних відпусток за: період проходження служби з 27.06.2015 по 06.11.2015 в Житомирському МВ УМВС України в Житомирській області, за 2015 рік (з 07.11.2015 по 31.12.2015) - 2 доби (пропорційно до відпрацьованого у році часу в Головному управлінні Національній поліції в Житомирській області. ); за 2016 рік - 30 діб, виходячи з грошового забезпечення у розміром 10279,95 грн. станом на день звільнення 12 квітня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що при звільненні зі служби в поліції відповідач порушив його права щодо отримання повного розрахунку при звільненні в частині виплати компенсації за всі невикористані дні відпустки, зокрема за 2015-2016 роки та за невикористані дні відпусток під час проходження служби в органах УМВС України.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем подано заяву про залишення позову без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду з даним позовом. Відповідач вважає, що позивач дізнався про невиплату вказаної компенсації після ознайомлення із наказом про його звільнення зі служби 12.04.2019, тоді як до суду звернувся лише 20.11.2024, тобто із пропуском тримісячного строку, встановленого ст.233 КЗпП України, в редакції, що діє на час звернення до суду.

Позивач, обґрунтовуючи дотримання ним строку звернення до суду, у позові вказував, що до 19.07.2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи, суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами ч.3 та 5 ст. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

В судовій практиці усталеним є підхід щодо застосування приписів Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин щодо проходження публічної служби, у яких виник спір. Такий підхід відповідає висновкам Конституційного Суду України, сформульованим у рішенні від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002, за змістом якого при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних зі спорами щодо проходження публічної служби, суд, встановивши відсутність у спеціальних законах норм, може застосовувати норми КЗпП України, у якому визначені основні трудові права працівника.

Відповідно до матеріалів справи, позивач звернувся з позовними вимогами щодо невиплати компенсації за невикористані дні відпусток за період 2015-2016 роки при його звільненні зі служби 12.04.2019.

Вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, Верховний Суд у постанові від 03.08.2023 у справі № 280/6779/22 зазначив, що зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 у справі № 260/3564/22 та у постановах від 19.01.2023 у справі № 460/17052/21, від 25.04.2023 у справі № 380/15245/22 та інших.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

За таких обставин, право позивача на звернення до суду з позовом щодо виплати компенсації за невикористані дні відпусток за період 2015-2016 роки при його звільненні зі служби 12.04.2019 не обмежене будь-яким строком, а тому клопотання про залишення позову без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 123, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Житомирській області про залишення позову без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А.Шуляк