Справа № 260/2721/25
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2025 року м. Ужгород№ 260/2721/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008), Фастівського об`єднаного управління ПФУ Київської області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2925 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області яким просить:

1.Визнати протиправним рішення від 11.03.2025 р. відповідача № 88 відповідача Головного управління ПФУ у Закарпатській обл. про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 и.

2. Зобов`язати відповідача Головне управління ПФУ у Закарпатській обл. на переведення з пенсії по інвалідності та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсію за віком, відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 22.01.2025 р.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Позивач, має статус особи, яка постійно проживає на території ЧАЕС З категорії, що підтверджується посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Київською обласною державною адміністрацією. Вказане посвідчення є чинним, не анульовано, не визнано недійсним та не скасовано у встановленому законом та/або судовому порядку.

Позивач звернувся до ПФУ з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку, згідно ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

11.03.2025 р. відповідачу рішенням № 88 відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт проживання в зоні ЧАЕС, оскільки позивач з 01.09.1985 по 15.07.1987 навчався у м. Києві. Проте, позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, безпідставним та необґрунтованим, оскільки все своє життя з народження і до цього часу позивач проживав та проживає в м. Фастові.

17 квітня 2025 року ухвалою ЗОАС відкрито спрощене позовне провадження в справі та

- запропоновано відповідачу надати відзив на позов та докази, які в нього є в термін протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали,

- залучено до участі у справі в якості співвідповідача : Фастівське об`єднане управління ПФУ Київської області (08500, Київська обл., місто Фастів, ВУЛИЦЯ АНДРІЯ САЄНКА, будинок 10.Код ), якому надіслати позов з додатками та надати право подати відзив в порядку КАСУ, зобов`язано відповідачів протягом 7 днів з дня отримання даної ухвали надати суду: в пенсійну справу ОСОБА_1 .

06 травня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності.

4 березня 2025 р. ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вік заявника: 55 років. На підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви від 11 березня 2025 р. та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) відмовлено у перерахунку пенсії, про що винесено рішення від 11.03.2025 року у зв`язку з відсутністю періоду проживання (роботи) станом на 01 січня 1993 року у зоні гарантованого добровільного відселення. Згідно доданих до заяви документів заявник навчався з 01.09.1985 р. по 15.07.1987 р. у м. Києві, проживав та працював у м. Фастові з 1995 р. м. Київ та м. Фастів не відносяться до зони гарантованого добровільного відселення.

02 червня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов відзив на позов, відповідно до якого зазначено, що 04 березня 2025 року Позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про перехід на інший вид пенсії 11 березня 2025 року Головним управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області було прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області є уповноваженим органом, який мав право приймати рішення про перерахунок пенсії Позивачу, а прийнявши таке рішення, мав передати електронну пенсійну справу засобами програмного забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду у Київській області за місцем проживання Позивача або до іншого територіального органу ПФУ у разі зміни місця проживання пенсіонера для здійснення виплати пенсії.

Натомість, як вбачається, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не вчиняло жодних протиправних дій чи бездіяльності, наслідками яких є рішення про відмову в призначенні Позивачу пенсії, оскільки взагалі не розглядало і не мало розглядати подані Позивачем документи. Відтак, цілком ґрунтовано вважає, що з урахуванням дискреційних повноважень територіального органу ПФУ на прийняття рішення про відмову у перерахунку пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її перерахунку, належним способом захисту прав Позивача є зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області призначити пенсію ОСОБА_1 , що є підставою для відмови в задоволенні заявлених Позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області вимог в частині призначення пенсії.

23 червня 2025 року ухвалою ЗОАС позов було залишено без руху.

14 липня 2025 року позивач подав заяву на виконання вимог суду.

(З 30.06.25 року по 04.08.25 року суддя перебувала у щорічній основній відпустці.)

04 серпня 2025 року ухвалою ЗОАС було продовжено судовий розгляд.

Обставини встановлені судом

У відповідності до паспорта громадянина України ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Велика Скітинка Фастівського району.

В червні 1994 року ОСОБА_1 видали посвідчення Серія НОМЕР_1 , ( категорія 4) як особі, яка постійно працює на території зони посиленого радіоактивного контролю ,

02 червня 1995 року ОСОБА_1 зареєстрував своє місце проживання в місті Фастів Київської області.

Відповідно до Довідки виданої ОСОБА_2 в тому , що вона дійсно прописана і проживає в м. Фастів, з правом на житлову площу ОСОБА_1 1970 р.н. прописаного 20.05.1978 р.

Згідно з Архівної Довідкою від 04.02.2025 р №05-05/14 Виконавчого комітету Фастівської міської ради, згідно документів з особового складу архівного фонду №4 (завод хімічного машинобудування «Червоний Жовтень») гр. ОСОБА_1 значиться як такий, що дійсно працював на заводі «Червоний Жовтень» в нижчезазначені періоди :

- прийнятий з 14 листопада 1988р. учнем електрокарщика в механічний цех (Наказ № 509-К від 10 листопада 1988р.);

- з 04 грудня 1989р. звільнений за власним бажанням (Наказ №356-К від 04 грудня 1989р.).

Підстава : фонд №4, опис №2-ос, справи №№ : 862-арк. 505; 871-арк.356- книги наказів по кадрах за 1988,1989рр.

Згідно Архівного витягу з Рішення Виконавчого комітету Фастівської міської ради від 28.04.1995 р. №89 Про надання квартир в першій черзі 179-квартирного будинку по АДРЕСА_2 , Завод «Червоний Жовтень» (відселення з санітарної зони заводу)

3. ОСОБА_2 , яка проживає в частині приватного будинку по АДРЕСА_3 жилою площею 40,1 кв.м на склад сім`ї 4 особи:трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 жилою площею 40,1кв.м.

син ОСОБА_1 невістка ОСОБА_3 онук ОСОБА_4

З квартирного обліку зняти. Згідно Рішення Виконавчого комітету Фастівської міської ради від 14.11.1989 №211/9, враховуючи висновки комісії,затвердженою VІІ сесією X скликання Фастівської міської Ради народних депутатів, згідно яких будинок АДРЕСА_3 знаходиться в санітарно-охоронній зоні заводу "Червоний Жовтень", рівень шуму, вмістимість вуглероду та пилу перевищує допустимий рівень, внаслідок чого громадяни, проживаючі в цьому будинку потребують поліпшення житлових умов, та керуючись екологічною програмою охорони навколишнього середовища м.Фастова на 1989-І995 роки 1 на період до 2000 року, прийнятою VІІ сесією X скликання 10.03.89.

21 лютого 2024 року ОСОБА_1 отримав пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 по інвалідності , загальне захворювання, 3 група.

04 березня 2025 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою та відповідними документами про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Вік заявника: 55 років.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 11.03.2025 №88 (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) відмовлено у перерахунку пенсі.

Згідно наведеного рішення:

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Фастівському об`єднаному управлінні ПФУ як отримувач пенсії по інвалідності згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заявник звернувся з приводу переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до абзацу 1 частини 1 ст.55 зазначеного Закону, пенсії призначаються особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, потерпілим від Чорнобильської катастрофи 4 категорії - які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років. Відповідно до п.4 ч.2 ст.55 зазначеного закону, пенсії із зменшення пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, призначаються із зменшенням пенсійного віку на три роки та додатково на один рік за три роки проживання, роботи, але не більше ніж на 5 років.

Результат розгляду документів доданих до заяви № 1182 від 04.03.2025р.: долученими до заяви документами підтверджено, що заявник навчався з 01.09.1985 по 15.07.1987рр. у м.Києві, проживав та працював у м.Фастові з 1995 року; факт проживання або роботи у зоні гарантованого добровільного відселеня упродовж 4 років не доведено. Право на проведення перерахунку за наданими документами відсутнє.

Судом встановлено, що згідно Атестата №496 Державного комітету Української РСР по професійно - технічній освіті, ОСОБА_1 01.09.1985 вступив до середнього професійно - технічного училища №46 м. Києва і 15.07.1987 р. закінчив повний курс середнього професійно - технічного училища Фотограф.

Вказана обставина також стверджується у трудовій книжці НОМЕР_3 .

Мотиви суду та норми права, застосовані судом

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Суд зауважує, що з огляду на предмет спору та зміст спірних правовідносин, ключовим питанням у цій справі є визначення наявності у позивача права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Згідно з Преамбулою, цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Водночас, Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно з частиною першою статті 55 Закону № 796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII передбачено, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи, зокрема, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на зменшення пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини третьої статті 55 Закону №796-XII призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що умовою для виникнення в особи права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII є факт проживання та (або) праці такої особи в зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01.01.1993.

Початкова величина зменшення пенсійного віку (3 роки) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період. Додатково такі особи мають право на зменшення пенсійного віку на 1 рік за 2 роки проживання, роботи на відповідній місцевості. При цьому максимальна межа зниження пенсійного віку відповідно до положень абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII становить 6 років, незалежно від того застосовувалась початкова величина зменшення пенсійного віку до таких осіб чи ні.

Водночас, суд відхиляє як безпідставне та таке, що не ґрунтується на приписах чинного законодавства, твердження позивача про підтвердження факту проживання в зоні гарантованого добровільного відселення не менше чотирьох років станом на 01.01.1993 наявністю у нього посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4), з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2.1 Розділу Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 22-1), документами, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи є:

документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Отже, у разі звернення особи із заявою про призначення їй пенсії із застосуванням статті 55 Закону № 796-XII, для підтвердження права на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку заявником надається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Разом з тим, вказане посвідчення підтверджує лише статус особи, яка потерпіла внаслідок ЧАЕС.

Наявності лише посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорії 4) недостатньо для констатації набуття такою особою права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, в т.ч. визначення конкретного розміру зниження пенсійного віку.

Факт проживання особи на території зони посиленого радіологічного контролю засвідчує довідка органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.03.2019 у справі №569/7589/17 (№14-560цс18), від 10.04.2019 у справі №162/760/17 (№14-550цс18) та постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №381/3359/17 (№61-16015св18).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 09.07.2024 у справі №240/16372/23.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2025 у справі №460/27065/23 висловив правову позицію, що наявність у позивача посвідчення особи, яка постійно проживала на території зони посиленого радіологічного контролю (4 категорія) не є безумовною підставою, яка автоматично підтверджує право позивача на зменшення його пенсійного віку та призначення пенсії за пунктом 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII, позаяк положенням цієї норми чітко встановлені підстави за яких пенсійний вік зменшується, а пенсія призначається зі зменшенням пенсійного віку - а зокрема "якщо особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють в зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років".

Згідно доданих до заяви документів заявник навчався з 01.09.1985 р. по 15.07.1987 р. у м.Києві, проживав та працював у м.Фастові з 1995 р. м.Київ та м.Фастів не відносяться до зони гарантованого добровільного відселення.

Крім того, у постановах від 11.03.2024 у справі № 500/2422/23 (провадження №К/990/40765/23), від 19.09.2024 у справі № 460/23707/22 (адміністративне провадження № К/990/11776/23), від 02.10.2024 у справі № 500/551/23 (адміністративне провадження №К/990/28639/23) Верховний Суд також зазначив про те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням, або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому, зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання (роботи) в ній особи.

Також Верховний Суд у постанові від 12.11.2024 у справі №460/19947/23 направляючи справу на новий розгляд, зазначив,

що підставою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є

1) належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи

2)та факт проживання (роботи),

а не реєстрації у зоні радіаційного забруднення. Наявність посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи не є безумовною і єдиною підставою для призначення пенсії на підставі положень абзацу п`ятого пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII. Вагомим у цьому випадку є встановлений факт фізичного перебування особи на території радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням або роботою на цій території.

При цьому, позивачем не надано доказів того, що місце проходження навчання та проживання знаходилися на території радіоактивного забруднення.

Таким чином, суд погоджується з висновками відповідача про не підтвердження позивачем факту постійного проживання станом на 01.01.1993 не менше чотирьох років в зоні гарантованого добровільного відселення та відсутність у нього права на зменшення пенсійного віку з цієї підстави.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність умов, які є необхідними для прийняття відповідачем рішення про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, а відтак відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року № 460/5391/24

Решта доводів сторін не спростовують висновків суду у справі.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88008, ) Фастівського об`єднаного управління ПФУ Київської області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом тридцяти днів.

СуддяЗ.Б.Плеханова