Справа № 383/1344/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 383/1344/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2024 року

у адміністративній справі № 383/1344/24 за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Гуленка Сергія Петровича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2024 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 щодо скасування постанови серії БАД № 479178 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.10.2024 року

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального і матеріального права у зв`язку з чим просить скасувати судове рішення та ухвали у справі інше про задоволення його вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що суд першої інстанції констатуючи фактичні обставини за яких стосовно нього було складено оскаржувану у цій справі постанову, разом з тим суд залишив поза увагою залишає той факт, що він ( ОСОБА_1 ) не тільки заявив про готовність передати документи поліцейському Гуленку С.П. а і фактично їх передавав, що вбачається із відеозапису сторони позивача (19-та секунда та 1 хвилина 04 секунди запису), де чітко видно, що ОСОБА_1 у відкрите вікно автомобіля передає запитувані документи, розвернувши їх таким чином, що поліцейський міг їх бачити. Крім того, позивач вважає, що суд поза увагою залишив коментар співробітника ТЦК і СП (5 хвилина 20 секунда запису сторони Позивача) про те, що водій все таки пред`явив необхідні документи, а працівник поліції ОСОБА_2 в порушення ст. 268 КУпАП безпідставно відхилив клопотання ОСОБА_1 про ознайомленні з матеріалами справи, в тому числі і щодо користування ременями безпеки.

Посилаючись на положення ст.16 Закону України «Про дорожній рух», на п.2 ч.1 ст.32 і ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» позивач вважає, що факт порушення правил користування ременями безпеки, на підставі якого він був зупинений стороною відповідача так і не був доведений, що у свою чергу ставить під сумнів законність зупинки транспортного засобу, а тому на переконання позивача твердження суду першої інстанції про те, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли особу водія не притягнуто до відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху, яке стало підставою для зупинки транспортного засобу та перевірки у нього документів не узгоджується з вимогами ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», та свідчить про незаконність і необґрунтованість рішення Бобринецького районного суду від 08.11.2024 року у справі № 383/1344/24

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, правильність їх оцінки та застосування до них норм матеріального права права, а також питання дотримання судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача та для скасування рішення суду першої інстанції виходячи з нижченаведеного

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржувану у цій справі постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД №479178, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. (а.с.7) було винесено 17.10.2024 року інспектором взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Гуленком Сергієм Петровичем, і за змістом вказаної постанови встановлено, що 17.10.2024 року о 08 год. 35 хв. в м. Кропивницький по вул. Олександрійське шосе, 6, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT Express, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» та при перевірці документів не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пп.«а» п.2.4 Правил дорожнього руху України та тим самим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Оскаржуючи до суду вказану постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, позивачем до позовної заяви долучено копії: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу RENAULT EXPRESS, номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №221953662, дійсне до 05.07.2025 року (а.с.8, 9, 10).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, суд першої інстанції дослідивши фактичні обставини спору за наявними у справі доказами, у тому числі і відеозаписів події, зафіксованої на нагрудну бодікамеру поліцейського та камеру мобільного телефону позивача, правильно спираючись на положення: ч.1 ст.2, ч.1 ст.9, ст.72, ч.1 і ч.2 ст.77 КАС України; ч.5 ст.14, ст.16 Закону України «Про дорожній рух»; пп.«а» п.2.4, підпунктів а, б, ґ п.2.1 ПДР; ст.222 і ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 та ст.251, ст.245, ст.255 КУпАП; і п.2 ч.1 ст.32, ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» - дійшов цілком обґрунтованого висновку про підтвердження матеріалами справи правомірності винесення стосовно позивача постанови по факту правопорушення, за який передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП, та про недоведеність позивачем його тверджень про готовність та спробу передати для перевірки документи, оскільки навіть відповідно до здійсненої на мобільний телефон позивача відеофіксації, ОСОБА_1 продемонстрував документи на камеру свого мобільного телефону, однак не пред`явив їх поліцейському у спосіб, який дає можливість прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що непогодження водія ОСОБА_1 з діями поліцейського не звільняла його від обов`язку мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського, у спосіб, який дає можливість прочитати та зафіксувати дані, що містяться у документах, для перевірки зазначені вище документи, а факт притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим навіть коли особу водія не притягнуто до відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху, яке стало підставою для зупинки транспортного засобу та перевірки у нього документів.

За наведених обставин та виходячи з того, що будь-яких належних доказів щодо незаконності дій відповідача та таких, що підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції у цій справі і визнає обґрунтованими висновки суду про правомірність притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, а відповідно, і про законність відмови суду першої інстанції у задоволені вимог позивача про визнання протиправною і скасування оскаржуваної постави із закриттям провадження.

Оскільки доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції у цій справі не спростовуються, керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2024 року у адміністративній справі № 383/1344/24 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов