Справа № 620/8961/24
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/8961/24 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Кузьменка В.В.,

Штульман І.В.,

При секретарі: Долинської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року за розглядом заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Івашко Сергія Вікторовича про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати їй основного розміру пенсії по інвалідності в розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй основного розміру пенсії відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, у розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком, з 03.04.2024.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 з 03.04.2024 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України №230/96-ВР «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

14 квітня 2025 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Івашко Сергій Вікторович звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі №620/8961/24 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 невиплаченої заборгованості по пенсії в сумі 51464,80 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що рішення суду у повному обсязі не виконано в частині виплати позивачу заборгованості перерахованої пенсії в сумі 51464,80 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у задоволенні заяви головного державного виконавця про зміну способу виконання рішення суду - відмовлено.

В апеляційній скарзі Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити подання (заяву) про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідачем рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.10.2024 по справі №620/8961/24 в частині здійснення виплати пенсії з урахуванням виплачених сум не виконується майже чотири місяці з дня набрання законної сили судовим рішенням, що згідно з частиною третьою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

На думку апелянта, не виконання рішення суду по суті у визначений початково спосіб, свідчить про необхідність зміни способу і порядку виконання рішення суду у даній справі на стягнення з відповідача визнаної ним же суми заборгованості перед позивачем.

Cторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, а подання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі відповідно до статті 304 КАС України є правом, а не обов`язком учасників справи, колегія суддів у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у силу вимог частини четвертої ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 з 03.04.2024 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України №230/96-ВР «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Чернігівським окружним адміністративним судом на виконання рішення суду від 03.10.2024 у справі №620/8961/24 був виданий виконавчий лист.

Як наслідок, постановою державного виконавця від 05.03.2025 відкрито виконавче провадження №77407467 з примусового виконання вказаного виконавчого документу.

На виконання судового рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області надіслано лист від 19.03.2025, у якому повідомлено, що рішення суду виконано, перерахунок пенсії проведено. Втім, доплата різниці за період з 03.04.2024 по 31.03.2025 в сумі 51464,80 грн. буде виплачуватись в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Тобто, у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування на погашення заборгованості з пенсійних виплат за судовими рішеннями, сума боргу у розмір 51464,80 грн наразі позивачу не виплачена.

З огляду на вказане, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Івашко Сергій Вікторович звернувся до суду з заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення порядку і способу виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки виплата заборгованості по перерахованій пенсії повністю залежить лише від наявності бюджетного фінансування й при цьому визначений судом спосіб такого виконання фактично не матиме жодного впливу на його реалізацію, вказане свідчить про відсутність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані ст. 378 КАС України.

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 за № 4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, внесені суттєві зміни до положень ст. 378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Так, у силу вимог статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, з 19.12.2024 статтю 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни «зобов`язання здійснити перерахунок та провести виплату за перерахованою пенсією» на «стягнення коштів із державного органу боржника».

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 з 03.04.2024 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України №230/96-ВР «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишено без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року - без змін.

При цьому, вказане рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року в частині зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 з 03.04.2024 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України №230/96-ВР «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум виконано та здійснено перерахунок, згідно якого сума доплати після перерахунку складає 51464,80 грн.

У даному випадку, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є не виплата суми боргу у розмірф 51464,80 грн протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №620/8961/24.

У свою чергу, судом першої інстанції було відмічено, що відсутність коштів для фінансування не є обставиною, яка свідчить про наявність підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум буде здійснена відповідачем після надходження відповідних сум із державного бюджету.

У свою чергу, суд першої інстанції посилається на те, що Верховний Суд у постанові від 24.07.2023 по справі №420/6671/18 зазначав, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу за судовим рішення, не є власністю ГУ ПФУ та не знаходяться на його рахунках, тому виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до Порядку.

Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта владних повноважень, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанести шкоду необмеженій кількості осіб.

Відтак, колегія суддів враховує, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призвести до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості із пенсійних виплат позивачу.

Разом з тим, враховуючи імперативні вимоги частини третьої статті 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024), колегією суддів встановлено, що з дати набрання рішенням суду законної сили пройшло більше двох місяців, тоді як заборгованість у розмірі 51464,80 грн, нарахована на виконання судового рішення, позивачу не сплачена, тому наявні підстави для змінити способу виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року у справі №620/8961/24 та встановлення способу виконання рішення, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача нарахованої та невиплаченої заборгованості з пенсії в розмірі 51464,80 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає обгрунтованою заяву державного виконавця про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у даній справі.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовують рішення суду першої інстанції.

У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заяви про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у даній у справі.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Івашко Сергія Вікторовича про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року у справі №620/8961/24, яке набрало законної сили, в частині, що стосується зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 з 03.04.2024 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України №230/96-ВР «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат в розмірі 51464,80 грн (п`ятдесят одна тисяча чотириста шістдесят чотири гривні 80 коп.).

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді В.В. Кузьменко

І.В. Штульман