Справа № 440/15822/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 р. Справа № 440/15822/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 (суддя: С.С. Сич, м. Полтава) по справі № 440/15822/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза"

до Головного управління ДПС у Полтавській області , Головного управління ДПС в Одеській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" (далі по тексту - позивач; ТОВ "Акрополіс-Плаза") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі по тексту відповідач-1, ГУ ДПС у Полтавській області), Головного управління ДПС в Одеській області (далі по тексту відповідач-2, ГУ ДПС в Одеській області), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.08.2024 №35869 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 по справі № 440/15822/24 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" (ідентифікаційний код 33929610, вул. Ратушна, 20, кв.2.3 м. Херсон, 73000) до Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) , Головного управління ДПС у Одеській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44069166, вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №35869 від 22 серпня 2024 року.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Полтавській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" (ідентифікаційний код 33929610) з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).

Додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 по справі № 440/15822/24 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Одеській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44069166, вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" (ідентифікаційний код 33929610, вул. Ратушна, 20, кв.2.3 м. Херсон, 73000) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5500 грн. (п`ять тисяч п`ятсот гривень).

Головне управління ДПС в Одеській області не погодилось з вказаним додатковим рішенням та подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 по справі № 440/15822/24 та прийняти нову постанову, якою зменшити ТОВ «АКРОПОЛІС - ПЛАЗА» розмір витрат на правничу допомогу до 3028,00 грн..

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в матеріалах справи повинно міститися належне обґрунтування та докази витраченого часу на правову допомогу, чого представником позивача не надано, а, отже, не доведено та не підтверджено.

Оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, відповідачі дійшли висновку, що ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, тому вважає справедливим призначити позивачеві компенсації витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 3 028,00 грн..

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить суд залишити без задоволення вимоги ГУ ДПС в Одеській області у поданій апеляційній скарзі на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 №440/15822/24 в повному обсязі, а додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 у справі №440/15822/24 без змін.

Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Ухвалюючи додаткове рішення у справі, cуд першої інстанції, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі та стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн..

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Частинами 1, 3, 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 5 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до статті 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI), договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої цієї статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При цьому, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду щодо вирішення питань з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі №200/9888/19-а Верховний Суд виклав висновок щодо застосування статей 134, 139 КАС України в контексті ролі суду під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що відповідно до частини шостої статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19, від 30 червня 2022 року у справі №640/1175/20, від 11серпня 2022 року у справі №300/2050/19.

Так, представництво інтересів позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" у цій справі здійснювалося адвокатом Руденком Сергієм Павловичем на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1779094 (том, 1 а.с. 12).

Разом із заявою від 11 квітня 2025 року позивачем надано до суду копію договору про надання правничої (правової) допомоги №09/01-24 від 09.01.2024 з додатком №8 від 21.12.2024 (том 6, а.с. 105-108), за умовами якого клієнт (Товариство з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза") доручає, а адвокат Руденко С.П. бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, завданням (предметом) якої є представництво законних інтересів, забезпечення захисту прав, свобод та інтересів клієнта, у тому числі, але не виключно: у кримінальному провадження, в якому клієнт може набувати статус свідка, потерпілої, цивільного позивача. Клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду (гонорар) за надану ним правничу (правову) допомогу та відшкодувати фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. За умовами пункту 4.3 цього договору розмір винагороди (гонорару) та порядок її сплати встановлюється за домовленістю сторін у окремому додатку, що є невід`ємною частиною цього договору.

Додатком №8 від 21.12.2024 до вказаного договору визначено, що клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання виконати (надати) наступні юридичні послуги (правничу допомогу): підготовка позовної заяви та необхідних процесуальних документів для представництва клієнта в суді першої і апеляційної інстанції щодо оскарження рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.08.2024 №35869 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку. Попередня вартість професійної правничої допомоги, представництва і супроводу інтересів клієнта в суді першої інстанції погоджена сторонами та складає 12000 грн. за оскарження рішення контролюючого органу, зазначеного в пункті 1 даного додатку (том 6, а.с. 108).

10.04.2025 між сторонами договору складено акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) (том 6, зворот а.с. 108), за змістом якого адвокат Руденко С.П. надав, а позивач прийняв юридичні послуги відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги №09/01-24 від 09.01.2024 та додатку №8 від 21.12.2024 до цього договору, а саме: 1) ознайомлення з матеріалами та первинною бухгалтерською звітністю, наданими клієнтом для оскарження рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.08.2024 №35869 про відповідність платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" критеріям ризиковості платника податку 500 грн.; 2) підготовка позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.08.2024 №35869 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку; зобов`язання ГУ ДПС у Полтавській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "Акрополіс-Плаза" з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника ПДВ 7000 грн.; 3) підготовка процесуальних документів (заява про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, відповідь на відзив на позовну заяву, додаткові пояснення до позову) 1000 грн.; 4) контроль та відстеження за ходом розгляду справи Полтавським окружним адміністративним судом, ознайомлення з додатково поданими процесуальними документами та доказами інших учасників справи, участь у судових засіданнях 2500 грн..

Зі змісту статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Таким чином, наданими до суду доказами підтверджується фактичне понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11000,00 грн..

Заперечуючи проти розміру заявлених позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5500,00 грн., відповідач посилався на неспівмірність заявленого до відшкодування розміру витрат та відсутність доказів, що витрати в сумі 5500 грн були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Вказані заперечення були враховані судом першої інстанції, у зв`язку з чим суд, оцінивши обставини цієї справи та надані позивачем докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу в цій справі до 5500 грню, з яким погоджується і колегія суддів.

Вказана сума, на переконання суду апеляційної інстанції, є цілком обґрунтованою, реальною та співмірною правовідносинам, які були досліджені у межах цієї справи.

При цьому, колегія суддів враховує, що ГУ ДПС в Одеській області, заперечуючи проти такого розміру відшкодування, в апеляційній скарзі неспівмірність вказаної суми витрат не довело та не обґрунтувало, обмежившись лише посиланням на те, що розмір витрат у сумі 5500 грн. не підтверджений належними аргументами, які б доводили необхідність та неминучість понесення правничих витрат, як і не обгрунтувало необхідність призначення позивачеві компенсації витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 3 028,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 по справі № 440/15822/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Я.М. Макаренко Т.С. Перцова