Справа № 520/20783/24
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 серпня 2025 року

Київ

справа №520/20783/24

адміністративне провадження №К/990/32599/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2025 (повний текст складено 17.03.2025) у справі № 520/20783/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИТЯЗЬ» до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2025 до суду втретє надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області (далі - скаржник, ГУ ДПС), направлена до суду через підсистему «Електронний суд» 31.07.2025.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

1. Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 06.03.2025, повний його текст складено 17.03.2025, проте, касаційну скаргу направлено до суду лише 31.07.2025, тобто з пропуском строку встановленого для цього.

ГУ ДПС заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що Верховний Суд ухвалою від 10.02.2025 касаційну скаргу повернув з мотивів відсутності викладення у ній підстав для касаційного оскарження судових рішень. Зазначає, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Звертає увагу на приписи частини п`ятої статті 333 КАС України та зауважує, що касаційна скарга подана до спливу одного року на касаційне оскарження. При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник просить врахувати, що відповідач сплативши судовий збір у справі, повторно звертається з касаційною скаргою. Також приведено практику Європейського суду з прав людини щодо забезпечення доступу до суду.

Проаналізувавши зміст клопотання, колегія суддів позбавлена можливості його вирішити, адже в ньому відсутнє посилання на причини, які позбавляли можливості своєчасно звернутися із належним чином оформленою касаційною скаргою.

Суд встановив, що вперше подану 15.04.2025 касаційну скаргу Верховний Суд ухвалою від 28.04.2025 залишив без руху, надав десятиденний строк для усунення виявлених недоліків. Підставою для залишення касаційної скарги без руху стало те, що скаржник до касаційної скарги не додав документ про сплату судового збору, а наведене скаржником обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень було недостатнім для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Ухвалою від 22.05.2025 суд продовжив строк для усунення недоліків, а в подальшому, ухвалою від 12.06.2025 Верховний Суд касаційну скаргу повернув з підстав не усунення недоліків касаційної скарги, відмовивши задоволенні клопотання про продовження строку на усунення виявленого недоліку. Електронний примірник цієї ухвали ГУ ДПС отримало 13.06.2025 о 13:46 год.

Вдруге подану касаційну скаргу Верховний Суд ухвалою від 18.06.2025 залишив без руху. Надав скаржникові десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судового рішення має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом. Підставою для залишення касаційної скарги без руху стало те, що наведене скаржником обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень було недостатнім для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України. Верховний Суд звернув увагу, що зі змісту судових рішень не вбачається, що основною і єдиною підставою для задоволення позовних вимог стало врахування судами висновку Верховного Суду, від якого ГУ ДПС вважало необхідним відступити. Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій із посиланням на низку постанов Верховного Суду виходили з того, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, які прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законними. Суди зазначили, що в ході розгляду справи податковим органом не надано пояснень разом з їх документальним підтвердженням щодо підстав встановлення відповідності надісланих підприємством позивача податкових накладних положенням п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. За висновками судів, враховуючи, що у надісланих позивачу квитанціях про зупинення реєстрації спірних податкових накладних не вказано конкретного переліку документів, необхідних і достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН, а також надання позивачем достатньої кількості документів, які дозволяють повністю ідентифікувати господарські відносини та наявність першої події, відсутність у спірних рішеннях посилання на конкретні документи, які (на думку податкового органу) не надані платником, висновок податкового органу про наявність підстав для прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних є помилковим. Суд зауважив, що підставу для касаційного оскарження судових рішень ГУ ДПС приведено безвідносно до висновків судів попередніх інстанцій, які стали підставою для задоволення позовних вимог, а також висновків суду апеляційної інстанції, які стали підставою для залишення апеляційної скарги ГУ ДПС без задоволення.

Верховний Суд ухвалою від 10.07.2025 продовжив строк для усунення недоліку.

Ухвалою від 17.07.2025 Верховний Суд касаційну скаргу повернув, оскільки, зміст уточненої касаційної скарги не усував виявлених недоліків. Електронний примірник цієї ухвали ГУ ДПС отримало 17.07.2025 о 21:50 год.

31.07.2025 ГУ ДПС направило касаційну скаргу втретє, однак яка, не усуває виявлених судом недоліків в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Водночас слід зазначити, що за усталеною позицією Верховного Суду недотримання особою вимог процесуальних норм щодо форми та змісту касаційної скарги за загальним правилом не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Це правило ще в більшій мірі стосується суб`єкта владних повноважень, щодо якого презюмується, що в його розпорядженні є достатньо засобів, зокрема організаційного характеру, для виконання визначених законодавством завдань.

ГУ ДПС не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. При цьому, Верховний Суд скаржнику неодноразово надавав вичерпні роз`яснення щодо форми і змісту касаційної скарги, яким вона повинна відповідати в частині належного викладення підстав, в тому числі у разі її подання на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, у якій зазначити поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.

2. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Верховний Суд вже роз`яснював скаржникові, що системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. Також Верховний Суд роз`яснив обов`язкові умови, які мають зазначатися в касаційній скарзі, у випадку оскарження судових рішень на підставі пунктів 1 - 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

У втретє поданій касаційній скарзі міститься посилання на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України і наведено обґрунтування необхідності відступу від висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20.

Однак, Верховний Суд вже звертав увагу скаржника, що зі змісту судових рішень не вбачається, що основною і єдиною підставою для задоволення позовних вимог стало врахування судами висновку Верховного Суду, від якого ГУ ДПС вважало необхідним відступити. Так, задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій із посиланням на низку постанов Верховного Суду виходили з того, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, які прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законними.

Крім того, ГУ ДПС поряд із обґрунтуванням наявності підстав для відступу від правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20, зазначає, що вважає помилковим врахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 10.04.2020 у справі №819/330/18, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а, оскільки такі зроблені щодо застосування норм права, які втратили чинність. Також, на переконання скаржника, суди помилково врахували висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 18.05.2022 у справі №500/3703/20, від 27.01.2022 у справі № 380/2365/21 та ін., оскільки такі висновки на сьогодні втратили актуальність, є застарілими та не адаптовані до положень Порядку №520 з урахуванням внесених змін, які набрали чинності 08.03.2023.

Водночас ГУ ДПС просить врахувати висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 24.03.2025 у справі №140/32696/23 стосовно застосування наслідків, передбачених пунктом 9 Порядку № 520 в новій редакції.

Однак, зазначені доводи скаржника не обумовлені визначенням відповідної підстави для касаційного оскарження судових рішень (з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених у випадку оскарження судових рішень на відповідній підставі). При цьому у випадку, якщо скаржник вважає, що судами застосовано висновки Верховного Суду, які сформульовані у правовідносинах, які не є подібними, скаржник, обґрунтовуючи неправильне застосування судами норм матеріального права, повинен поряд із аргументами про застосування висновку Верховного Суду у неподібних правовідносинах зазначити або висновок Верховного Суду, який наявний у подібних правовідносинах, або обґрунтувати відсутність такого висновку у подібних правовідносинах.

Усталеною є позиція Верховного Суду про те, що вимогам касаційної скарги щодо скасування судових рішень і ухвалення нового про відмову в позові має кореспондувати викладення у касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень у взаємозв`язку із усіма висновками, які стали підставою для задоволення позову. Тобто, вимоги касаційної скарги мають бути сформульовані і відповідати їх безпосередньому обґрунтуванню.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Частиною другою статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 328, 329, 330, 332, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2025 (повний текст складено 17.03.2025) у справі № 520/20783/24 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, у якій вказати поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень з відповідним обґрунтуванням та доказами причин пропуску такого строку;

- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судового рішення має бути викладено з урахуванням роз`яснень, неодноразово наданих судом.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Також роз`яснити скаржнику, що у разі подання уточненої касаційної скарги в паперовій формі скаржник має надати її копії відповідно до кількості учасників справи. У разі подання уточненої касаційної скарги в електронній формі через електронний кабінет скаржник має додати докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України (шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон І.А. Васильєва В.П. Юрченко