Справа № 160/8016/25
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2025 рокуСправа №160/8016/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
18 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання з 01.09.1999 року по 05.05.2000 року та період роботи з 12.05.2000 року по 02.01.2025 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 3 02.01.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її пільговий стаж за Постановою № 202 становить 25 років 3 місяці 27 днів (24 роки 7 місяців 22 дні + 8 місяців 5 днів), що є достатнім для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Постановою № 202. При цьому, її трудова книжка містить усі необхідні записи для встановлення наявності пільгового стажу. Проте, рішеннями відповідачів позивачу було відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
08.04.2025 на адресу суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зазначило, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період навчання згідно диплому серії НОМЕР_1 , оскільки відсутня інформація про дату початку навчання та ПІП (Рева) не відповідає ПІП згідно з паспортними даними. Для зарахування позивачу необхідно було долучити уточнюючу довідку про період та форму навчання, видану на підставі первинних документів та документ про зміну прізвища. Не зараховано: період догляду за дитиною з 29.06.2004 по 31.12.2004 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , оскільки період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку не підтверджується свідоцтвом про народження дитини та наказом про надання такої відпустки. Отже, відповідач вважає, що у позивача був відсутній необхідний пільговий стаж роботи відповідно до частини 3 ст. 114 Закону № 1058, а тому, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області 06.01.2025 року було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 року задоволено заяву позивача про виправлення описки в позовній заяві. Замінено відповідача - 2 у справі - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на належного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській област.
23.06.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 заперечив щодо заявленого позову та зауважив, за доданими документами до страхового стажу позивачу не зараховано: період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з свідоцтвом про народження НОМЕР_3 з 16.07.2004 по 31.12.2004, оскільки відсутня довідка з органів соціального захисту населення про отримання (неотримання) допомоги. Також, до пільгового стажу роботи не враховано: період роботи з 04.05.2007 по 05.12.2008, відповідно до записів трудової книжки від 12.05.2000 НОМЕР_4 , оскільки документально не підтверджено повної зайнятості (роботи на умовах повного робочого дня) за відповідними професіями, відсутня уточнююча довідка з підприємства про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до Порядку № 637 (додаток №5). Також відсутня атестація робочих місць за умовами праці. Окремо зазначив, що період навчання з 01.09.1999 року по 05.05.2000, відповідно до довідки від 07.01.2025 №1, зарахований до страхового стажу, однак до пільгового стажу можливе зарахування при підтвердженні періодів на роботи на пільгових умовах. Отже, підтверджений належними документами, страховий стаж становить 24 роки 08 місяців 16 днів. Пільговий стаж на роботах підземних професій відсутній, оскільки не підтверджений в порядку, визначеному законодавством, а тому, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02.01.2025 року звернулась до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.01.2025 року №20 позивачу відмовлено у призначенні пенсії та повідомлено, що згідно з поданими документами право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.3 ст. 114 відсутнє. Також, в рішенні вказано: «Вік заявника 42 роки 07 місяців 23 дні. Страховий стаж становить 23 роки 08 місяців 05 днів. Пільговий стаж особи не підтверджено, оскільки не долучено пільгову довідку. За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період навчання згідно із дипломом серії НОМЕР_1 , оскільки відсутня інформація про дату початку навчання та ПІП (Рева) не відповідає ПІП згідно паспортних даних. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про період та форму навчання видану на підставі первинних документів та документ про зміну прізвища;

- період догляду за дитиною з 29.06.2004 по 31.12.2004 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , оскільки період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку підтверджується свідоцтвом про народження дитини та наказом про надання такої відпустки.

Після повторного звернення за призначенням пенсії з необхідними додатковими документами, право на пенсійну виплату буде переглянуто.».

Позивачем надано до пенсійного органу за місцем проживання довідку про період та форму навчання № 1 від 07.01.2025 року, якою підтверджено, що позивач дійсно навчалася в ПТУ №45 на денному відділенні на спеціальності «Машиніст крана металургійного виробництва» з 01.09. 1999р. по 17.05.2000р.

19.02.2025 року позивач звернулась до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 26.02.2025 року №20 позивачу відмовлено у призначенні пенсії та повідомлено: «Вік заявника 42 роки.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається незалежно від віку, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(далі - Закону №1058), працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії,- за списком робіт і професій ,що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах ( включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 № 202 (далі - Список 202)…

Страховий стаж становить 24 роки 08 місяців 16 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

До страхового стажу не враховано період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 з 16.07.2004 по 31.12.2004, оскільки відсутня довідка з органів соціального захисту населення про отримання (неотримання) допомоги.

Згідно реєстру застрахованих осіб враховано всі періоди трудової діяльності.

Пільговий стаж відсутній, оскільки не долучено пільгову довідку.

Працює.

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 10.05.2047.

Враховуючи вищевикладене гр. ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку за частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 25 років за Постановою 202, або як працівнику провідних професій - 20 років.».

Вказані обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття управлінням спірного рішення, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV(далі - Закон № 1058-IV), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058-ІV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»( далі- Закон № 1058).

Відповідно до статті 1 Закону №1058, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

За змістом статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше двох років.

За унормуванням частини 3 статті 114 Закону №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Отже, необхідною умовою для призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є наявність зайнятості 25 років в металургії за професією яка затверджена Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 31 березня 1994 року прийнято Постанову за № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років», якою відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено відповідний список.

Згідно з розділом V «Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, 6 коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів)», до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років віднесено посади машиністів, зокрема, кранів металургійного виробництва.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_4 від 12.05.2000 р. містяться наступні записи:

- 01.09.1999 - 05.05.2000 - навчання в ПТУ № 45 М. Кривого Рогу;

- 12.05.2000 - прийнята в цех виробництва виливниць машиністом крана металургійного виробництва 4 розряду, зайнята на гарячих дільницях робіт;

- 26.10.2001 - переведена машиністом крана металургійного виробництва 4 розряду в ЦПИ;

- 30.12.2002 - переведена в цеху виробництва виливниць машиністом крана металургійного виробництва 4 розряду, зайнята на гарячих дільницях робіт;

- 01.02.2004 - присвоєний 5 розряд машиніста крана металургійного виробництва, зайнята на гарячих дільницях робіт в цеху виробництва виливниць;

- 26.01.2009 - переведена в ливарно-ковальське виробництво машиністом крана металургійного виробництва (4, Q=30/7,5), зайнята на гарячих дільницях робіт;

- 01.07.20015 - піддільниця «Заливна дільниця» (електрокрани) дільниці «Цех виробництва виливниць» ливарно-ковальське виробництво увійшов в склад піддільниці «Механослужба» дільниці « Цех виробництва виливниць» цього структурного підрозділу;

- 13.03.2018 - звільнена в зв`язку з переводом в ТОВ « Ливарно-механічний завод» п. 5 ст. 36 КЗпП України;

- 14.03.2018 - прийнята машиністом крана металургійного виробництва (4, Q-30/7,5), 5 розряду, механослужба, електрокрани, заливна дільниця, ЦПИ в порядку переводу з ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг», зайнята на гарячих дільницях робіт;

- 01.12.2018 - професія «машиніст крана металургійного виробництва (4, Q=30/7,5) заливної дільниці електрокранів механо- і енергослужби цеха виробництва виливниць» перейменована на «машиніст крана металургійного виробництва заливної дільниці електрокранів механо- і енергослужби цеха виробництва виливниць»;

- 03.08.2022 - переведена в ФСЛЦ машиністом крана металургійного виробництва 5 розряду, дільниця вибивання литва, електрокрани, 5 механослужба, утримання та ремонт устаткування, на період відсутності основного працівника ОСОБА_3 ;

- 14.07.2023 - переведена в ФСЛЦ машиністом крана металургійного виробництва 5 розряду, дільниця вибивання литва, електрокрани, утримання і ремонт устаткування, на постійне місце роботи.

Записи у трудовій книжці є правильними, чіткими, зрозумілими, виправлень не містять, мають штампи з підписами відповідних осіб, а також посилання на накази підприємства, на підставі яких позивача було призначено, переведено і звільнено з займаних посад.

В обґрунтування необхідності надання довідки відповідач не наводить мотивів і посилань на наявність неточностей чи невідповідностей записів у трудовій книжці.

Як вже зазначав суд, згідно з абзацом першим частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію мають такі категорії осіб:

працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років; а працівники

провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 був затверджений Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Право на пенсію незалежно від віку, відповідно до вказаної постанови, мають, у тому числі, машиністи конвейєрів на рудопідготовці чорних і кольорових металів (Розділ V зазначеної Постанови №202. Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів)). Термін такої роботи має складати не менше 25 років.

Отже, професія машиніст крана металургійного виробництва належить до професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості терміном не менше 25 років.

Встановлено, що з 12.05.2000 року по 02.01.2025 року позивач працювала по професії машиніст крана металургійного виробництва, що підтверджується трудовою книжкою.

Отже, записи трудової книжки позивача містять відомості про роботу позивача, яка підлягає зарахуванню до її пільгового стажу.

При цьому, суд наголошує на тому, що пенсійний орган безпідставно не визначив пільговий стаж позивача, тобто не зарахував до пільгового стажу позивача всіх періодів його роботи, не вжив жодних заходів для отримання додаткової інформації, яка могла підтвердити її пільговий стаж, а також не використав всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії.

За таких обставин відповідачами протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Постановою № 202, період роботи 12.05.2000 року по 02.01.2025 року.

Таким чином, період роботи позивача з 12.05.2000 по 02.01 2025 машиністом крана металургійного виробництва має бути зарахований до стажу позивача, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01.09.1999 року по 05.05.2000 року позивач навчалась в професійно-техніхнічному училищі № 45 міста Кривий Ріг та здобула кваліфікацію машиніста крана металургійного виробництва, що підтверджується довідкою про навчання №1 від 07.01.2025р. та дипломом серії НОМЕР_1 від 28.06.2000р.

Отже, після закінчення навчання з 12.05.2000 року позивач була зарахована на роботу за набутою професією на посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №202.

За таких обставин, оскільки перерва між днем закінчення позивачем навчання і днем працевлаштування не перевищує 3 місяців, то період навчання позивача з 01.09.1999 року по 05.05.2000 року в професійно-техніхнічному училищі № 45 міста Кривий Ріг має бути зарахований до пільгового трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №683/1774/16-а, 04.03.2020 у справі №367/945/17, від 17.01.2023 у справі № 392/1357/17(2-а/392/109/17).

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що, відмовляючи позивачу у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №202 період її навчання та роботи, а саме: з 12.05.2000 по 02.01.2025 та з 01.09.1999 по 05.05.2000, відповідачі діяли протиправно.

З огляду на викладене, вказані період навчання та роботи позивача слід зарахувати до її пільгового стажу за Списком №202.

Відтак, рішення відповідачів 1, 2, якими позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо підстав зобов`язання ГУ ПФУ в Житомирській області призначити позивачу пенсію на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку, створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Нормами частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень частини першої статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини другої статті 245 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку; якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Суд зазначає, обрахунок стажу, що враховується у призначенні пенсії, є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, а також дискреції пенсійного органу в питанні обрахунку стажу, необхідного для призначення пенсії, та, власне, в питанні призначення пенсії, суд з метою належного та ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача 2 повторно розглянути заяву позивача від 19.02.2025 про призначення пенсії за ч. 3 ст. 14 Закону України №1058, із зарахуванням до пільгового стажу відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання з 01.09.1999 року по 05.05.2000 року та період роботи з 12.05.2000 року по 02.01.2025 року.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача, а тому, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.01.2025 року №20 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 26.02.2025 року №20 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.02.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник