Справа № 420/34946/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/34946/24

Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р. Дата і місце ухвалення: 06.06.2025р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за прийняття позивачем безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01.01.2023р. по 28.02.2023р., з 15.03.2023р. по 30.04.2023р. в розрахунку до 100 000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за прийняття позивачем безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01.01.2023р. по 28.02.2023р. у сумі 200 000,00 грн., з 15.03.2023р. по 30.04.2023р. у сумі 154 838,71 грн., що разом за ці періоди становить до виплати 354 838,71 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 і у періоди з 01.01.2023р. по 28.02.2023р., з 15.03.2023р. по 30.04.2023р. брав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання на лінії бойового зіткнення з противником у складі органу (підрозділу, у тому числі зведеного) Державної прикордонної служби України першого ешелону оборони в операційній зоні оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Проте, за цей час відповідачем на його користь не нарахована додаткова винагорода, передбачена пунктом 1 Постанови №168 в розрахунку до 100 000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах. ОСОБА_1 стверджував, що завдання, які він виконував у січні квітні 2023 року, входять до переліку завдань, за які виплачується додаткова винагорода у збільшеному розмірі у відповідності до п. 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.12.2022р. №628/0/81-22. Виконання позивачем завдань на лінії бойового зіткнення підтверджується витягом з журналу бойових дій. А відтак, військова частина НОМЕР_1 , не виплативши ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої п. 1 Постанови №168 за період з 01.01.2023р. по 28.02.2023р., з 15.03.2023р. по 30.04.2023р. в розрахунку до 100 000,00 грн. на місяць, допустила протиправну бездіяльність.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 06.06.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції необґрунтовано виходив з того, що до районів ведення воєнних (бойових) дій не входять населенні пункти Комишани, Благовіщенське, Білозерка, АДРЕСА_1 , де ОСОБА_1 залучався до реагування на можливі загрози та подальше ефективне виконання завдань, висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту противника, організації служби на постах спостереження. Судом не правильно застосовано абз.1 п.1 Постанови №168, з якого слідує, що у період дії воєнного стану військовослужбовці Державної прикордонної служби України мають право на отримання додаткової винагороди до 100 тис.грн. не лише у випадку безпосередньої участі у бойових діях, а й у випадку забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. При цьому, у першому випадку військовослужбовець має брати участь у бойових діях в районах ведення бойових дій, а у другому випадку в районах здійснення відповідних заходів. Абзац 2 пункту 1 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.12.2022р. №628/0/81-22 частково суперечить змісту п.1 Постанови №168, оскільки Адміністрація Державної прикордонної служби України самостійно додала до відповідного положення умову про необхідність перебування військовослужбовця безпосередньо в районах саме ведення бойових дій.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що пункт 1 Постанови №168 розмежовує бойові дії окремо від інших заходів, направлених на забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. До того ж, матеріали справи не містять рішень Головнокомандувача Збройних Сил України щодо визначення районів ведення воєнних (бойових) дій на виконання вимог Постанови №168.

Також, апелянт посилається на те, що судом не враховано, що у редакції п.1 Постанови №168 з 21.01.2023р. для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн., слід виконувати завдання, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора. Відповідно до витягів із журналів бойових дій у спірні періоди ОСОБА_1 перебував на лінії зіткнення з противником лінії розмежування у Херсонській області.

Посилається апелянт і на те, що при вирішенні спору судом першої інстанції необґрунтовано не застосовано наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. №309, згідно якого у період з 11.11.2022р. по 01.05.2023р. смт.Комишани Херсонської міської територіальної громади входило до переліку територій, на яких велися бойові дії. У Постанові №168 відсутні зауваження про те, яким саме актом визначаються райони ведення бойових дій, як і не міститься вимоги, що відповідні районі визначаються виключно Головнокомандувачем ЗСУ.

Апелянт стверджує, що судом першої інстанції не повно досліджено завдання, які виконував ОСОБА_1 у спірні періоди, що підтверджено відповідним витягом з довідки військової частини НОМЕР_2 . Сам факт відкриття кримінального провадження не є доказом незаконності довідки, а засвідчує лише факт звернення до правоохоронного органу. До того ж, з наданих військовою частиною НОМЕР_1 доказів, на підтвердження відкриття кримінального провадження, не вбачається, що воно стосується саме довідки, виданої ОСОБА_1 .

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що старший сержант ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , займає посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії оператора (БпАК) групи застосування ударних безпілотних комплексів відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам першої прикордонної комендатури (з місцем дислокації в АДРЕСА_2 ) НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Позивач являється учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 20.10.2023р.

Як слідує з наявних в матеріалах справи розрахункових листів в січні 2023 року ОСОБА_1 виплачену додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою №168, з розрахунку 70000 грн. в розмірі 54193,44 грн. за грудень 2022 року, а в лютому-липні 2023 року - в розмірі до 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

Згідно витягу з журналу бойових дій відділу служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_3 прикордонного загону від 20.08.2022р. №6/98 том 2, від 01.01.2023р. №6/98 том 1, від 08.08.2023р. №6/98 том 2, позивач, зокрема, у періоди:

з 31.12.2022р. по 16.02.2023р. - виконував реагування на можливі загрози та подальшого ефективного виконання завдань. Висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту противника, організація служби на постах спостереження. Ділянка застосування: с. Комишани Херсонської області. Бойове розпорядження начальника НОМЕР_3 прикордонного загону №36-Р (гриф) від 27.11.2022р.;

з 17.02.2023р. по 28.02.2023р., з 15.03.2023р. по 08.04.2023р., з 15.04.2023р. по 05.06.2023р. реагування на можливі загрози та подальшого ефективного виконання завдань. Висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту противника, організація служби на постах спостереження. Ділянка застосування: АДРЕСА_1 . Бойове розпорядження начальника НОМЕР_3 прикордонного загону №36-Р (гриф) від 27.11.2022р.

у період з 01.03.2023р. по 14.03.2023р. перебував у відпустці;

з 09.04.2023р. по 14.04.2023р. запобігання вогневого впливу та корегування вогню противника по м.Херсон, недопущення раптових дій противника у напрямку Олешки-Херсон та нарощування зусиль у проведенні розвідувально-пошукових дій 131 орб у районі «Дачі» о.Круглик. Ділянка застосування: лівий берег р.Дніпро о.Круглик, район «Дачі» Херсонської області. Бойовий наказ начальника НОМЕР_3 прикордонного загону №148-Р-гриф від 09.04.2023р.

Згідно витягу з довідки військової частини НОМЕР_2 від 16.05.2023р. №1871 старший сержант ОСОБА_1 у період з 01.01.2023р. по 28.02.2023р. та з 15.03.2023р. по 30.04.2023р. брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів в національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебувавши безпосередньо в районах їх ведення у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові завдання, а саме: на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України першого ешелону оборони до батальйону включно в операційній зоні оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Підстава: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.03.2022р. №323г, бойові розпорядження оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ВІД 19.11.2022р. №29дек, від 26.11.2022р. №320дск, від 14.01.2023р. №1548дск, від 22.02.2023р. №2497дск, від 18.03.2023р. №3024т, від 30.03.2023р. №3318т, журнал бойових дій від 01.01.2023р. №6/98дск, рапорт начальника НОМЕР_3 прикордонного загону про безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (вхідний від 12.05.2023р. №1915).

У довідці зазначено, що вона є підставою для включення до проекту наказу про виплату додаткової грошової винагороди під час дії воєнного стану.

Позивач наполягає на тому, що він має право на виплату додаткової винагороди до 100000 грн., передбаченої Постановою №168, оскільки він безпосередньо брав участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони та виконував бойові (спеціальні) завдання на лінії бойового зіткнення з противником у складі органу Державної податкової служби України першого ешелону оборони в операційній зоні оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Оскільки військова частина НОМЕР_1 допустила протиправну бездіяльність та не нарахувала і не виплатила на його користь додаткову грошову винагороду у збільшеному розмірі, тому його порушене право на належний розмір грошового забезпечення має бути захищене в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що з 01.01.2023р. до 30.04.2023р. н.п. Комишани, Благовіщенська, Білозерка, Херсон, на яких позивач залучався до реагування на можливі загрози та подальшого ефективного виконання завдань, висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту противника, організації служби на постах спостереження, не входили до районів ведення воєнних (бойових) дій відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023р. №26, від 14.02.2023р. №35, від 01.03.2023р. №52, від 17.03.2023р. №67, від 17.03.2023р. №68, від 01.04.2023р. №89, від 01.05.2023р. №111. Суд зазначив, що сам по собі факт виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань у формі реагування на можливі загрози та подальшого ефективного виконання завдань, висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту противника, організації служби на постах спостереження в районі, який не визначений районом ведення воєнних (бойових) дій, не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди у спірний період відповідно до абз.1 п.1 Постанови №168, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів. Також, суд звернув увагу, що витягу з довідки військової частини НОМЕР_2 не зазначено де саме та які бойові завдання виконував ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відмову в їх задоволенні виходячи з наступного.

Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження визначає Закон України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003р. №661-IV.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону №661-IV до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

У відповідності до ч.5 ст.14 Закону №661-IV комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Уповноважені посадові особи Державної прикордонної служби України попередньо вивчають склад призовників та здійснюють їх добір у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022р. №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Цього ж дня Указом Президента України від 24.02.2022р. №69/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 Кабінет Міністрів України зобов`язаний невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022р. №69/2022 Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання цих Указів Кабінет Міністрів України видав постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022р. №168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.

Абзацом 1 пункту 1 Постанови №168 (у редакції із змінами, внесеними згідно з постановами КМУ №217 від 07.03.2022р., №350 від 22.03.2022р., №400 від 01.04.2022р., №754 від 01.07.2022р., №793 від 07.07.2022р., №1066 від 27.09.2022р., №1146 від 08.10.2022р.) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, зокрема, Державної прикордонної служби, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 Постанови №168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 793 від 07.07.2022) передбачалося, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

На виконання п.2-1 Постанови №168 адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 09.12.2022р. №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (застосовувався з 01.12.2022р. по 31.01.2023р.).

Відповідно до п.1 Наказу №628 військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Додаткова винагорода збільшується до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 Наказу №628 визначено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Відповідно до п.3 Наказу №628 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Відповідно до п.7 Наказу №628 для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 3 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 цього наказу.

У постанові від 26 червня 2024 року у справі №200/216/23 Верховний Суд зазначив, що належна реалізація приписів пункту 1 Постанови №168 спонукала Уряд до «делегування» відповідним відомствам і керівникам державних органів унормувати умови і підстави виплати «своїм» категорія військовослужбовців додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн.

Адміністрація Держприкордонслужби, з уваги на приписи пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» (у редакції, яка діяла протягом спірного періоду), а також пункту 2-1 Постанови №168 зіткнулася з обставинами, які вимагали ухвалити рішення, яке б витікало із завдань та повноважень цього органу та заразом відповідало меті встановлення на час дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу (згідно з пунктом 1 Постанови № 168).

Цим рішенням (у широкому розумінні) стали накази від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-АГ, від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ, у яких виписані ті умови і порядок, які покликані були сприяти практичній реалізації приписів пункту 1 Постанови №168, аби, з одного боку, ті військовослужбовці, які залучені до виконання бойових завдань / заходів, отримали додаткову винагороду, що теж є однією з умов бойової і мобілізаційної готовності Держприкордонслужби, а з іншого - забезпечити ефективне і цільове використання бюджетних коштів.

Тож з уваги на наведене Верховний Суд у справі №200/216/23 вважав, що регламентація умов і порядку виплати додаткової винагороди (про необхідність якої [регламентації] зазначено в пункті 2-1 Постанови №168) з боку Адміністрації Держприкордонслужби шляхом видання наказів від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-АГ, від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ не може інтерпретуватися як спосіб позбавлення чи обмеження права військовослужбовців Держприкордонслужби на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн.

Зазначену правову позицію підтримано Верховним Судом у постанові від 30 січня 2025 року по справі №620/14692/23.

Враховуючи особливості правового режиму воєнного стану, який характеризується розширенням повноважень органів військового командування, за обставин особливого періоду воєнного часу, Верховний Суд у справах №200/232/23 та №200/440/23 дійшов висновку, що накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022р. №392/0/81-22-АГ, від 09.12.2022р. №628/0/81-22-АГ необхідно сприймати як акти військового командування з питань забезпечення оборони та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які в силу частини другої статті 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 15.05.2015р. №389-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) є обов`язковими до виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року №43 внесені зміни до абз.1 пункту 1 Постанови №168 та визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, зокрема, Державної прикордонної служби, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Міністерством внутрішніх справ України було видано наказ від 26.01.2023р. №36 «Про затвердження порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» (далі - наказ №36) (застосовувався з 01.02.2023 по 31.05.2023)

Так, відповідно до п.2 Порядку №36, на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується:

1) у розмірі до 30 000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями) в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань:

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил), а також у межах операційних зон угруповань військ (Сил оборони держави), залучених до заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

наземної охорони та оборони об`єктів критичної інфраструктури;

у районах ведення воєнних (бойових) дій у складі військових адміністрацій;

із усебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями, крім випадків здійснення такого забезпечення в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

2) у розмірі, збільшеному до 50 000 гривень, у порядку, визначеному абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки);

3) у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Згідно пункту 3 Порядку №36 до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;

8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

Пунктом 4 Порядку №36 передбачено, що документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Згідно пунктів 5-6 Порядку №36, облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або заходах та виконують бойові (спеціальні) завдання, визначені підпунктами 1, 2 пункту 2 цих Порядку та умов, та підготовка проєктів наказів про виплату додаткової винагороди в органі Держприкордонслужби здійснюється штабами військових частин.

Начальники (командири) органів Держприкордонслужби, до яких відряджені (прикомандировані) військовослужбовці, щомісяця до 5 числа інформують органи Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовців про їх безпосередню участь у бойових діях за минулий місяць.

Виплата додаткової винагороди військовослужбовцям здійснюється щомісяця за минулий місяць на підставі наказів Голови Державної прикордонної служби України, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) - на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня, які видаються до 8 числа поточного місяця.

Таким чином, з аналізу вказаних норм у їх сукупності слідує, що умовою виплати додаткової грошової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі на підставі абз.1 п.1 Постанови №168 у редакції, чинній до 21.01.2023р., з урахуванням положень наказу адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.12.2022р. №628/0/81-22-АГ, було безпосередня участь військовослужбовців у бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій.

Після 21.01.2023р. (у зв`язку із змінами, внесеними до абз.1 п.1 Постанови №168 постановою КМУ від 20 січня 2023 року №43) умовами виплати на період воєнного стану військовослужбовцям, у т.ч. Держприкордонслужби, додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, є:

безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії,

перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених цих заходів.

Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2024 року по справі №200/368/23 звернув увагу, що при вирішенні відповідної категорії спорів встановленню, серед іншого, підлягає, чи віднесена територія, де знаходився підрозділ, до якого був відряджений позивач, до переліку територій, на яких у вказаному періоді ведуться (велися) бойові (активні чи можливі) дії або тимчасово окупованих.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Пунктом 7 Порядку №36 визначено, що райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.

А відтак, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. №309 для цілей застосування Постанови №168.

Колегія суддів зазначає, що у період з 01 січня 2023 року по 30 листопада 2023 року воєнні (бойові) дії в Херсонському районі Херсонській області велися лише на території Олешківської міської територіальної громади, островах Забіч, Великий, Бакайський, Борщевий на території Білозерської селищної територіальної громади, островах Карантинний, Великий Потьомкін, Малий Потьомкін, Круглик на території Херсонської міської територіальної громади, що вбачається з наказів Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» за №26 від 02.02.2023р. (із внесеними змінами на підставі наказів Головнокомандувача Збройних Сил України №35 від 14.02.2023р. та №67 від 17.03.2023р.), №52 від 01.03.2023р. (із внесеними змінами на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №68 від 17.03.2023р.), №89 від 01.04.2023р., №111 від 01.05.2023р., №147 від 01.06.2023р., №183 від 01.07.2023р., №210 від 01.08.2023р., №247 від 01.09.2023р., №273 від 01.10.2023р., №301 від 01.11.2023р. та №341 від 01.12.2023р.

Вказаними наказами Головнокомандувача Збройних Сил України чітко визначені райони ведення бойових дій, до яких у спірний період не входив жоден з районів або територіальних громад Херсонської або Миколаївської області, які були б розташовані на Правому березі річки Дніпро, а відповідними районами визначаються виключно райони лівобережної частини Херсонської області (на Схід та Південь від гирла річки Дніпро або острови).

Як слідує зі змісту наявного в матеріалах справи витягу з журналу бойових дій відділу служби «Чонгар» (тип Б) НОМЕР_3 прикордонного загону від 20.08.2022р. №6/98 том 2, від 01.01.2023р. №6/98 том 1, від 08.08.2023р. №6/98 том 2, позивач у періоди з 31.12.2022р. по 16.02.2023р., з 17.02.2023р. по 28.02.2023р., з 15.03.2023р. по 08.04.2023р., з 15.04.2023р. по 05.06.2023р. виконував завдання в с. Комишани та смт. Благовіщенське Херсонської області, тобто на правобережній частині р.Дніпро, які у встановленому порядку не визначені наказами Головнокомандувача ЗСУ районами бойових дій.

У період з 09.04.2023р. по 14.04.2023р. ОСОБА_1 виконував завдання запобігання вогневого впливу та корегування вогню противника по м.Херсон, недопущення раптових дій противника у напрямку Олешки-Херсон та нарощування зусиль у проведенні розвідувально-пошукових дій 131 орб у районі «Дачі» о.Круглик. Ділянка застосування: лівий берег р.Дніпро о.Круглик, район «Дачі» Херсонської області.

Як вбачається з наданих сторонами у справі розрахункових листів за січень-серпень 2023 року за відповідний період з 09.04.2023р. по 14.04.2023р. (6 днів) на користь ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 виплачено додаткову грошову винагороду, передбачену абз.1 п.1 Постанови №168 у збільшеному до 100 000 грн. розмірі, а саме: в травні 2023 року позивачу виплачено 30 000,00 грн. додаткової грошової винагороди за квітень 2023 року, перерахунок якої здійснено у серпні 2023 року (наказ №401-ОС від 17.07.2023р.) та здійснено доплату додаткової грошової винагороди за квітень 2023 року в сумі 14 000,00 грн.

При цьому, колегія суддів наголошує, що Постанова №168 визначає розмір додаткової винагороди не 100 000 грн., а до 100 000 грн., тобто встановлює 100 000 грн. як максимально можливий розмір суми додаткової винагороди, а не як гарантований за будь-яких обставин. Виплата цих сум здійснюється пропорційно участі в бойових діях, в порядку та на підставі документів зазначених судом вище.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.06.2024р. №420/2231/23.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сам по собі факт виконання позивачем службових обов`язків в АДРЕСА_1 під час дії воєнного стану не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позову ОСОБА_1 без дослідження завдань, які виконував позивач у спірні періоди та про які йдеться у витязі з довідки військової частини НОМЕР_2 від 16.05.2023р. №1871, який, до того ж, не містить ані підпису ані печатки уповноважених осіб військової часини, яка такий витяг сформувала.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення скарги позивача колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 12 серпня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук