Справа № 483/440/25
Суддя: Рак Л. М.
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/440/25
Провадження № 2-а/483/4/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

07 серпня 2025 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Рак Л.М.

за участю секретаря Гречки С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4196288 від 04 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

02 квітня 2025 року адвокат Гриненко І.І., який є представником позивача ОСОБА_1 , в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України), звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа ОСОБА_2 , в якій просить скасувати постанову серії ЕНА № 4196288 від 04 березня 2025 року винесену інспектором відділення поліції № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Чоковою Л.І. в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Крім цього, представник позивача просить поновити строк на оскарження постанови, оскільки позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем та він не мав фізичної можливості своєчасно скористатися наданим законом строком на оскарження зазначеної вище постанови.

Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 04 березня 2025 року інспектором відділення поліції № 7 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області Чоковою Л.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4196288, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Зазначену постанову представник позивача вважає незаконною, необгрунтованою та винесену з порушенням закону, посилаючись на те, що 04 березня 2025 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN PAASSAT» у м. Очакові рухався по вул. Юрасова, разом з ним в салоні автомобіля перебував ОСОБА_3 , біля перехрестя з вул. Європейською зупинився, а потім почав повертати на вулицю Європейську. Самостійно зупинився біля будинку № 10 по вул. Європейській і в цей час до нього підійшли працівники поліції та наголосили, що він порушив правила дорожнього руху і почали складати постанову. ОСОБА_1 стверджує, що працівником поліції порушено правила зупинки транспортного засобу, якої фактично не відбулося. Крім того, під час винесення постанови не було дотримано вимог ст. 245 КУпАП, щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та не були заслухані пояснення, що виключає надання об`єктивної оцінки фактичним обставинам справи. Крім того, постанова складена з порушеннями, так: у п. 2 зазначено місце складення постанови вул. 8 Березня, однак такої вулиці в місті Очакові не існує; у п. 5 час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення зазначено «04 березня 2025 року 16:21:04 м.Очаків вул. 8 Березня, 3 (якої не існує), далі зазначено, що 04 березня 2025 року о 16 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 в м. Очакові по вул. Юрасова в бік вул. Європейська рухався на транспортному засобі Фольцваген д.н. НОМЕР_1 та при цьому не виконав вимогу дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п 8.4.6 ПДР «Порушення вимог знаків пріоритету», однак з зазначеного тексту не можливо остаточно встановити де саме було скоєно порушення (три адреси), не зрозуміло де встановлено знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та чи існує там знак п.п. 2.2 взагалі. Посилаючись на викладене, представник позивача просив скасувати оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року позивачу поновлено строк звернення до адміністративного суду та відкрито провадження у справі.

24 квітня 2025 року представник відповідача Головного управління Національної поліції в Миколаївській області подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що позов є необгрунтованим, а винесена поліцейським постанова, яка оскаржується є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Постанова серії ЕНА № 4196288 від 04 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 , як зазначила у відзиві представник відповідача, винесена інспектором відділення поліції № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Чоковою Л.І. відповідно до чинного законодавства, посадових інструкцій та інспектору надано повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення. Згідно з п. 7 ч. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» дозволено перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України. Відтак, зупинка ОСОБА_1 була вчинена на підставі і в порядку ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». 04 березня 2025 року перебуваючи у додатковому наряді СРПП в складі: лейтенанта поліції Чокової Л.І. та ст. лейтенанта Кривошея С.О., під час патрулювання в м. Очакові на аварійно небезпечній ділянці дороги, а саме на Т-образному перехресті вулиць Юрасова та Європейська ( до зміни назви 8-го Березня), приблизно о 16 год. 15 хв. було помічено транспортний засіб Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій, якого в порушення вимог Розділу 33 «Дорожні Знаки» п. 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» ПДР України проїхав перехрестя виконуючи маневр повороту без повної зупинки транспортного засобу перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком, що підтверджується відеозаписом № 20250304_161207. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», водієві було роз`яснено причину зупинки. Факт порушення позивачем вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонений» зафіксований на відеозаписі службового планшету, який був встановлений у службовому автомобілі поліцейським. З відеозапису вбачається, що позивач проїхав проміжок дороги перед знаком без зупинки. Знак пріоритету 2.2 фізично видно з проїзної частини, а також чітко видно 1.2 «стоп-лінію», яка розташована перед знаком, а тому позивач зобов`язаний був виконати його вимоги. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких даних, що дорожній знак 2.2 був встановлений з порушеннями, які об`єктивно заважали його своєчасному виявленню та виконанню. Аргументи позивача, зазначені у позовній заяві за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують його вини. Крім того, представник відповідача зазначила на пропущення позивачем строку на оскарження постанови, оскільки про складання постанови серії ЕНА № 4196288 від 04 березня 2025 року винесеної за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. ОСОБА_1 дізнався того ж дня 04 березня 2025 року (про що свідчить підпис у вказаній постанові, а також відомості про оплату призначеного штрафу 05 березня 2025 року), що спростовує доводи в позовній заяві, оскільки в постанові міститься підпис про її отримання у день винесення. Однак, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом з порушенням вимог ст. 122 КАС України. Наслідки порушення позивачем строку подачі позовної заяви визначені ч. 4 ст. 123 КАС України: «якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду».

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження та висловив позицію позивача про те, що доводи відповідача та третьої особи щодо не визнання позову вважають безпідставними. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача ГУНП в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки в дане судове засідання представник не повідомив, до суду надавалось представником відповідача клопотання про проведення судового засідання 14 травня 2025 року без участі представника, в якому крім того, представник зазначила, що позицію викладену у відзиві від 24 квітня 2025 року підтримує, в задоволені позову просить відмовити у повному обсязі.

Третя особа інспектор відділення поліції № 7 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області Чокова Л.І. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якому також зазначила, що проти позову заперечує та просить в його задоволенні відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи надані ними в судовому засіданні 14 травня 2025 року, дослідивши письмові докази, оглянувши відеозапис, суд дійшов такого.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4196288, винесеної інспектором відділення поліції № 7 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області Чоковою Л.І., 04 березня 2025 року о 16 год. 15 хв. ОСОБА_1 в м. Очакові по вул. Юрасова в бік вул. Європейська рухався на транспортному засобі Фольксваген д.н.з НОМЕР_2 не виконав вимогу дорожнього знаку проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п. 8.4.б Правил дорожнього руху Порушення вимог знаків пріоритету, ч. 1 ст. 122 КУпАП та цією постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 21).

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 8.4.б Правил дорожнього руху України, дорожні знаки поділяються на групи: знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, крім іншого, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП визнав та 05 березня 2025 року ним було сплачено штраф у розмірі 340 грн. призначений постановою, яку позивач оскаржує (а.с. 53).

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

На підставі ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вуличнодорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Дорожній знак це технічний засіб організації дорожнього руху, який має умовні позначення, символи, які інформують учасників дорожнього руху про умови руху, його особливості і необхідні режими, а також про маршрут руху. Перелік і класифікація дорожніх знаків і їх вимоги до учасників дорожнього руху встановлюються розділом 33 Правил дорожнього руху, а їх умовний зовнішній вигляд додатком № 1 до цих Правил.

Відповідно до п. 8.1., 8.2, 8.2-1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією. Тимчасові дорожні знаки розміщуються на переносних пристроях, дорожньому обладнанні або закріплюються на щиті з фоном жовтого кольору і мають перевагу перед постійними дорожніми знаками. Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху водному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (уразі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Пункт 2.2 Розділу 33 Правил дорожнього руху України відносить дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» до знаків пріоритету. Даним знаком забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою. Знаки 2.1-2.3, 2.5 та 2.6 встановлюються безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги, крім того, знак 2.3 на початку, а знак 2.4 в кінці головної дороги. Знак 2.3 з табличкою 7.8 обов`язково повторюється перед перехрестям, на якому головна дорога змінює свій напрямок. За загальним правилом дорожній знак 2.2 має встановлюватись на перехресті проїзних частин, оскільки його метою є визначення пріоритету у русі певним учасникам дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Надаючи оцінку належності і допустимості наданим відповідачем в якості доказу відео-файлам, які долучені до матеріалів справи через систему «Електроний суд» та оглянуті в судовому засіданні, та третьою особою на цифровому носії інформації DVD-R диску від 04 березня 2025 року, судом встановлено, що зазначений файл містить запис з відеореєстратору службової машини, на якому зафіксовано рух автомобіля під керуванням громадянина ОСОБА_1 на перехресті, та факт правопорушення, яке зазначене в постанові серії ЕНА № 4196288 від 04 березня 2025 року.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень на виконання вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення доведено факт наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду, суд зазначає, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується копією військового квитка (а.с. 7-10), здійснює бойове чергування щодо захисту Очаківської громади під час введення в Україні військового стану, тому суд вважає причини пропуску поважними та вагомими, а клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов переконання, що відносно позивача правомірно було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, стягнення, накладене на нього застосовано без порушень, в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, представником позивача у межах розгляду даної справи надано не було, а тому позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 246-247, 262, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4196288 від 04 березня 2025 року, що винесена інспектором відділення поліції № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Чоковою Людмилою Іванівною в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: