Справа № 620/4387/25
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2025-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4387/25 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,

представника апелянта - Тарасенко Д.Ю.,

представника позивача - Федоренка О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправної та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (далі - позивач) звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 26.03.2025 ВП НОМЕР_1 про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн.

Позов мотивовано тим, що судове рішення виконане у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України, законами України, тому накладення відповідачем штрафу спірною постановою є необґрунтованим.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року у залученні до участі в справі третьої особи ОСОБА_1 (далі - апелянт) відмовлено.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.03.2025 ВП НОМЕР_1.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позивач на виконання рішення суду повторно розглянув звернення боржника та прийняв подану ним декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, про що повідомив уповноваженого представника стягувача та державного виконавця.

Відповідач ні в акті від 26.03.2025, ні в спірній постанові про накладення штрафу не зазначав, на підставі яких доказів ним зроблено висновок про невиконання Управлінням рішення суду по справі №620/318/24.

З огляду на вищенаведене, судом не встановлено обставин, які б свідчили про умисне невиконання позивачем рішення суду або його недобросовісність, ухилення від виконання.

Суд зауважив, що бездіяльність Управління після прийняття поданої декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації не була предметом розгляду по справі №620/318/24 та є окремою підставою для звернення до суду з позовом.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі № 620/4387/25 скасувати, прийняти нове - про відмову у задоволенні позову Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.03.2025 ВП НОМЕР_1.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду по справі № 620/4387/25 досі не виконано, ОСОБА_1 вживає низку заходів для того, щоб добитись виконання рішення суду, в тому числі і через звернення до виконавчої служби; ОСОБА_1 безпосередньо зацікавлений в тому, як буде вирішено спір щодо того, чи виконав орган ДМС рішення суду, ухвалене на його користь, для примусового виконання якого розпочате виконавче провадження; суд в оскаржуваному рішенні фактично заперечує право ОСОБА_1 добиватися виконання судового рішення по зазначеній справі в межах виконавчого провадження та встановлює для нього обов`язок звернутися до суду з новим позовом.

Також апелянт зазначає, що станом на 29 квітня 2025 року рішення суду УДМС в Чернігівській області не виконано, що є підтвердженням наявності у виконавця станом на 26 березня 2025 року підстав для накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду.

Поряд з наведеним, апелянт наполягає на тому, що після прийняття міграційним органом від особи декларації про відмову від іноземного громадянства їй повинне бути виданий паспорт громадянина України; УДМС в Чернігівській області з урахуванням висновків суду повинно було прийняти у ОСОБА_1 декларацію замість документа про припинення іноземного громадянства та забезпечити йому можливість оформити паспорт громадянина України шляхом оформлення на його ім`я довідки про реєстрацію особи громадянином України, в якій зазначено, що вона є підставою для оформлення паспорта громадянина України; УДМС в Чернігівській області відмовляє у видачі такої довідки, що свідчить, що право на оформлення паспорта ОСОБА_1 матиме лише у разі подачі до УДМС в Чернігівській області документа про припинення громадянства рф, що прямо суперечить висновкам суду у рішенні № 620/318/24; реєстрація УДМС в Чернігівській області декларації як вхідної кореспонденції та долучення її до матеріалів справи не відновлює порушене право ОСОБА_1 та не є прийняттям декларації замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Також апелянт зазначає, що суд не звернув увагу та взагалі не перевірив, якими документами підтверджується прийняття УДМС в Чернігівській області декларації ОСОБА_1 замість документа про припинення громадянства рф; виконання рішення суду підтверджується лише листом самого позивача, з чим не погоджується ані ОСОБА_1 , ані орган ДВС; лише лист позивача про виконання судового рішення не може підтверджувати його дійсне виконання. В межах даної справи суд повинен був дослідити, чи були наявні у державного виконавця підстави для накладення на боржника штрафу станом на 26.03.2025, тобто, чи було рішення виконано станом на зазначену дату. Суд в межах даної справи не може вирішувати питання виконання рішення суду загалом, бо це можливо лише в поряду встановлення судового контролю у справі № 620/318/24. Факт невиконання судового рішення станом на 26.03.2025 підтверджується ухвалою суду в порядку ст. 382 КАС України у справі №620/318/24 про встановлення судового контролю, що не було враховано судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження, продовжено строк розгляду справи на розумний термін, призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 серпня 2025 року о 11:50 год.

20 червня 2025 року апелянтом подано додаткові пояснення.

31 липня 2025 року представником Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області подано відзив на апеляційну скаргу, за зміст якого вказує наступне.

Намагання апелянта довести, що підтвердженням виконання покладеного судом зобов`язання щодо повторного розгляду декларації про відмову від іноземного громадянства є видача довідки про реєстрацію особи громадянином України та паспорта громадянина України не заслуговують на увагу, оскільки питання оформлення зазначених документів не було предметом розгляду по справі №620/318/24 та є окремою підставою для звернення до суду з позовом.

Єдиним предметом спору у справі № 620/318/24 була правомірність відмови УДМС у Чернігівській області у прийняті декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Матеріалами справи підтверджується, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 у справі № 620/318/24 було виконане УДМС у Чернігівській області 18.03.2025 шляхом прийняття декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, про що повідомлено як стягувача, так і виконавчу службу.

31 липня 2025 року представником Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

12 серпня 2025 року апелянтом подано додаткові пояснення.

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 у справі №620/318/24, яке набрало законної сили 12.11.2024, зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, із врахуванням висновків суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.01.2025 відкрито касаційне провадження за скаргою Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року у справі №620/318/24.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.01.2025 відмовлено у задоволенні заяви Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про зупинення виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року у справі №620/318/24.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі №620/318/24; зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області надати суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 у справі № 620/318/24, у двомісячний строк з дня набрання чинності цією ухвалою.

Також, на підставі заяви ОСОБА_1 , 20.01.2025 відповідачем відкрито виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа від 26.11.2024 №620/318/24 про зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області вчинити дії, вказані в рішенні суду.

За невиконання рішення суду постановою державного виконавця від 11.02.2025 ВП НОМЕР_1 на Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області накладено штраф у розмірі 5 100,00 грн.

У лютому 2025 року Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області звернулося до суду з позовом (справа №620/2269/25) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , просило визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.02.2025 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні ВП № 76823561.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.04.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, у задоволені позовних вимог відмовлено.

Листом від 19.03.2023 Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області повідомило відповідача про прийняття декларації ОСОБА_1 від 13.11.2023 замість документа про припинення громадянства російської федерації на виконання рішення суду по справі №620/318/24.

26.03.2025 державним виконавцем складено акт, у якому зазначено, що ним проведено перевірку виконання рішення суду №620/318/24 від 26.11.2024, внаслідок якої встановлено, що рішення суду не виконано.

26.03.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення на Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений виконавцем строк в розмірі 10 200,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пунктів 1, 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною четвертою статті 19 Закону № 1404-VIII передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Пунктом 6 частини п`ятої статті 19 Закону № 1404-VIII встановлено, що боржник зобов`язаний надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно із частинами 5, 6 статті 26 Закону Закон № 1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з частинами 1, 2 ст.63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до пункту 3 розділу XІV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (далі - Інструкція № 512/5), у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання.

У постанові про накладення на боржника штрафу виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу.

Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається боржнику.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, Законом № 1404-VIII на державного виконавця покладено обов`язок перевіряти виконання рішення боржником, на що також вказав Верховний Суд у постанові від 02.02.2022 у справі №200/10827/21.

У постанові від 20.05.2021 у справі № 420/5465/18 Верховний Суд зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У зв`язку з цим з характеру правовідносин і змісту зобов`язання примусове виконання його здійснюється в межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть бути з`ясовані такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання та подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Джерелом відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом можуть слугувати будь-які докази, що містять відповідну інформацію, вид та обсяг яких залежить від характеру правовідносин, суті та змісту покладеного на боржника зобов`язання та мотивів рішення, яке примусово виконується.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/318/24 позивача зобов`язано повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, із врахуванням висновків суду.

На виконання означеного рішення суду, позивач повторно розглянув звернення ОСОБА_1 та прийняв подану ним декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Листом №7401.21-1532/74.2-25 від 18.03.2025 УДМС у Чернігівській області повідомило ОСОБА_1 про прийняття його декларації про відмову від іноземного громадянства від 13.11.2023 замість документа про припинення громадянства російської федерації з урахуванням висновків суду.

19.03.2025 УДМС у Чернігівській області надіслало на електронну пошту Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції лист №7401.8-1539/74.2-25, у якому повідомило про виконання рішення суду у справі №620/318/24.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Разом з тим, матеріали виконавчого провадження не містять жодних доказів розгляду листа позивача № 7401.8-1539/74.2-25.

Надалі, 26.03.2025 відповідач виніс оскаржувану постанову про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 грн.

За позицією відповідача відсутність інформації щодо оформлення довідки, що є підставою для отримання паспорта громадянина України свідчить про те, що станом на 26.03.2025 рішення суду боржником не виконано.

Також відповідач вважає, що Законом України передбачено видачу довідки про реєстрацію особи громадянином України для подальшого оформлення паспорта громадянина України після прийняття від особи декларації про відмову від іноземного громадянства. Не оформлення боржником на ім`я стягувача довідки про реєстрацію громадянином України для подальшого оформлення паспорта громадянина України свідчить, що декларація не була прийнята саме замість документа про припинення громадянства російської федерації, а лише була зареєстрована як вхідна кореспонденція та долучена до матеріалів справи - без настання прямо передбачених законодавством правових наслідків.

У контексті означеного судова колегія зауважує, що Чернігівський окружний адміністративний суд у справі № 620/318/24 дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 позбавлений можливості отримати документ про припинення іноземного громадянства з незалежних від нього причин, у зв`язку з чим він має право подати саме декларацію про відмову від іноземного громадянства. Суд також вказав, що нездійснення процедури припинення громадянства іноземної держави в Україні є достатньою підставою для подання спірної декларації.

Визначаючи належний спосіб захисту порушеного права, Чернігівський окружний адміністративний суд у справі №620/318/24 зобов`язав Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, із врахуванням висновків суду.

Натомість апелянт наполягає на тому, що реєстрація Управлінням Державної міграційної служби України в Чернігівській області декларації як вхідної кореспонденції та долучення її до матеріалів справи не відновлює порушене право ОСОБА_1 .

Втім, колегія суддів акцентує увагу на тому, що предметом спірних правовідносин у справі №620/318/24 було лише право ОСОБА_1 на подання декларації про відмову від іноземного громадянства та дії/бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області щодо її прийняття.

Відповідно питання видачі довідки про реєстрацію особи громадянином України для подальшого оформлення паспорта громадянина України після прийняття від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства не входили до обсягу позовних вимог у справі №620/318/24 та відповідно судом не вирішувались.

На підставі наведеного судова колегія відхиляє покликання апелянта на обов`язок Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області з урахуванням висновків суду забезпечити йому можливість оформити паспорт громадянина України шляхом оформлення на його ім`я довідки про реєстрацію особи громадянином України, в якій зазначено, що вона є підставою для оформлення паспорта громадянина України.

Поряд з цим, надаючи оцінку доводам апелянта щодо протиправності відмови Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області у видачі довідки про реєстрацію особи громадянином України судова колегія зауважує, що питання оформлення зазначених документів не було предметом розгляду по справі № 620/318/24 та є окремою підставою для звернення до суду з відповідним адміністративним позовом.

У контексті покликань апелянта на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 про встановлення судового контролю у справі №620/318/24, судова колегія зауважує, що заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю від 11.03.2025 була розглянута судом на підставі наданих заявником доказів актуальних станом на 11.03.2025. Разом з тим, судом не з`ясовувалося питання щодо виконання рішення станом на 26.03.2025 та підстави винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу. Крім того, станом на дату подання апеляційної скарги звіт про виконання судового рішення у справі №620/318/24 Чернігівським окружним адміністративним судом не розглянуто, відповідні процесуальні рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні.

Таким чином, судова колегія погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність обставин, які б свідчили про умисне невиконання позивачем рішення суду або його недобросовісність, ухилення від виконання.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 48, 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі статтями 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан