Справа № 642/3322/25
Суддя: Ритов Я. М.
Дата ухвалення: 2025-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Ритов Я. М.
Справа № 642/3322/25
Провадження № 2-а/644/194/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суду міста Харкова у складі:

Головуючого судді Ритова Я.М.,

за участю секретаря судового засідання Швайка О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Адвокат Мільшин Юрій Васильович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 ,звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив поновити строки на оскарження постанови, визнати незаконною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 295 від 10.01.2025 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтованння позовної заяви зазначив, що відповідно до постанови № 295 від 10.01.2025 рроку, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 10.01.2025 року, об 11 год. 30 хв., при прибутті за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 , порушив вимоги ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», оскільки йому було видане направлення від 10.01.2025 р. № МВ/74 на проходження медичного огляду, але він відмовився від отримання направлення та проходження медичного огляду, чим скоїв адміністартивне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вважав оскаржувану постанову, яка була розглянута та винесена 10.01.2025 р., незаконною, оскільки ОСОБА_1 об`єктивно був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи, надати докази свої невинуватості, скористатись правничою допомогою, розгляд справи відбувся у його відсутність. При цьому, не зрозуміло, яким чином ОСОБА_1 10.01.2025 року, о 09 год. 45 хв., біля буд. 6 по АДРЕСА_2 , не пред`явив уповноваженій особі за його вимогою військово-обліковий документ, а вже об 11 год. 00 хв. З`явитися за викликом до відповідача по АДРЕСА_1 , щоб відмовитись від проходження медичного огляду. Також, зазначив, що представники відповідача не мають повноважень вручати ОСОБА_1 повістку для виклику до ТЦК. Повіста позивачу не вручалась, відмова від її отримання не фіксувалась, а позивач був «бусифікований» до ТЦК без представників поліції та без складання протоколу про адміністартивне затримання.

Окрім того, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 не мав повноважень видавати направлення на проходження медичного огляду гр-ну Луговському, оскільки останній не перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та взагалі був виключений з військового обліку на підставі п. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ. Наразі вже не діє норма, на підставі якої ОСОБА_1 був виключений з військового обліку, проте, за відсутності такої норми, станом на сьогодні він не втратив свій, набутий у 2000 р. статус виключеного з обліку. Після виключення з військового обліку особа перестає бути військовозобов`язаним, а тому на неї не поширюються закони про військовий обов`язок та військову службу. Зокрема, така особа не може бути призвана під час мобілізації, не зобов`язана проходити ВЛК, оновлювати облікові дані, їй не можна вручити повістку. Рішення про виключення з військового обліку є остаточним - особа не повинна знову ставати на військовий облік, окрім випадку, коли вона робить це добровільно. Обов`язку самостійно оновити персональні дані для виключених із військового обліку осіб, нормативно-правовими актами не встановлено. Проте, 14.01.2025 р. ОСОБА_2 добровільно став на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, а повідомив, що згоден добровільно стати на військовий облік за місцем проживання та пройти медичний огляд, який він і пройшов 15.01.2025 р. У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 було затримано та доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній не мав при собі медичних документів, оскільки не готувався в цей день проходити військово- лікарську комісію. Тому, в діях ОСОБА_1 взагалі відсутній умисел на вчинення правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України 01 січня 2024 року № 3, протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, ОСОБА_1 такий протокол не вручався.

Разом з тим, постанова № 295 від 10.01.2025 року, як і постанова № 300, носить поверхневий і загальний характер, відсутній опис обставин, встановлених під час розгляду справи, не містить номера протоколу, на підставі якого вона була винесена. Оскаржувана постанова не містить жодної інформації про зібрані під час розгляду справи про адміністративні правопорушення докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не проаналізовано обставин щодо проходження ОСОБА_1 медичного огляду (коли останній раз проходив та чи проходив його взагалі), не встановлено чи є він військовозобов`язаним, не виключеним з військового обліку тощо, не зазначено, чи перебуває на обліку, якщо так, то в якому ТЦК та СП.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Однак ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи про вчинене ним адміністративне правопорушення та копію постанови не отримував.

Ухвалою судді Холодногірського районного суду міста Харкова від 17.06.2025 р. матеріали дійсної справи направлено до Індустріального районного суду міста Харкова за підсудністю.

Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Харкова від 21.07.2025 року поновлено позивачу строк для звернення до адміністративного суду з дійсним позовом, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано у відповідача матеріали справи про адміністративне правопорушення за наслідками розгляду якої, прийнято постанову № 295 від 10.01.2025 року за ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

04.08.2025 року представником відповідача надано витребувані судом документи, а також письмові пояснення щодо належності доказів, з яких вбачається, що при прибутті військовозобов`язаного ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 10.01.2025 року встановлено, що останній не мав оформленої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з чим, було видано направлення № МВ/74 до ВЛК на проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, у зв`язку з призовом на військову сулжбу під час мобілізації на особливий період, яке ОСОБА_1 відмовився отримувати, чим порушив ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та скоїв адміністартвине правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відносно ОСОБА_1 складено протококол № 294 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з дотриманням вимог норм КУпАП, який останнім було підписано, при цьому скарг, заяв, зауважень, клопотань щодо переносу розгляду справи або скористатися юридичною допомогою, ОСОБА_1 заявлено не було. Після ознайодлмлення з вищевказаним протоколом, ОСОБА_1 подставив свою підпис та особисто надав пояснення, отримавши примірник протоколу. Начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 виніс постанову № 295 від 10.01.2025 р. про накладення на позивача адміністартивного стягнення, копію цієї постанови останній отримав особисто під підпис.

Позивач та його представники в судове засідання не з`явились, представник позивача Базелюк В.В. подала заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справи без її та позивача участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

У зв`язку із неявкою сторін у судове засідання, у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

10.01.2025 року офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим лейтенантом ОСОБА_3 складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення № 294, за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 10.01.2025 року, об 11 год. 30 хв., по прибуттю за викликом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_1 , у період дії правового режиму военного стану, котрий введений Указом Президента України № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 (зі змінами), під час проведення загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 (зі змінами) та дії особливого періоду, було встановлено факт порушення ОСОБА_1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами), а саме, 10.01.2025р., згідно вимог частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами), за рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою визначення придатності до військової служби, було видано ОСОБА_1 направлення від 10.01.2025 № МВ/74 на проходження медичного огляду, проте останній відмовився від отримання направлення та проходження медичного огляду. Своїми діями ОСОБА_1 в особливий період, який настав в Україні з моменту оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 1703.2014 року № 303/2014) та діє на сьогодні, порушив вимоги частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Також, зазначено, що розгляд справи відбудеться о 17 год. 00 хв. 10.01.2025 р. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 . В графі пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено, що мати ОСОБА_1 паралізована та потребує стороннього догляду, після смерті батька позивач не встиг оформити документи по догляду.

10 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_4 відносно Луговського Едуарда Ілліча винесена постанова № 295 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500 грн.

Відповідно до направлення ІНФОРМАЦІЯ_1 № МВ/74 від 10.01.2025 року, яке внесено до Журналу реєстрації направлень на ВЛК, виданих військовозобов`язаним для проходження медичного огляду, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , направлявся для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в ЗСУ у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

10 січня 2025 року, було складено акт відмови від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією.

Відповідно до довідки № 302/2000, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Як вбачається з військово-облікового документу щодо ОСОБА_1 , останній придатний до військової служби за гр. ІІ ст розкладу хвороб Н-з МОУ № 402/2008, пр. № 12 від 15.01.2025 р. ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 28 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі - Порядок), виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Відповідно до п. 74 Порядку № 560 військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку.

Направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване відповідно до пунктів 74-1 та 74-3 цього Порядку, повинно містити таку інформацію: реєстраційний номер та дату направлення, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), дату народження особи, яка направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, мету та дату початку медичного огляду військово-лікарською комісією, назву установи (закладу охорони здоров`я) та її поштову адресу. За бажанням військовозобов`язаних та резервістів такі направлення надсилаються в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

Згідно із п. 74-1 Порядку, для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування (крім направлення, зазначеного у пункті 74-3 цього Порядку).

Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Зі змісту оскаржуваної постанови № 295 від 10.01.2025 р. вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 10.01.2025 р. об 11 год. 30 хв. при прибутті до ІНФОРМАЦІЯ_3 , відмовився від отримання направлення та проходження медичного огляду для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, але, згідно із наданим ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 на виконання ухвали суду акту відмови від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією від 10 січня 2025 року, вбачається, що в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 вже перебував в 11 годин 20 хвилин, тобто ще за 10 хвилин до зазначеного в постанові № 295 від 10.01.2025 року часу і вже, на той час, тобто в 11 годин 20 хвилин, відмовився отримувати направлення ІНФОРМАЦІЯ_1 № МВ/74 від 10.01.2025 року на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією.

Ще, зі змісту постанови № 295 від 10.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , за порушення вимог ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» був притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 500 гривень. Обставин, які як пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення так і обставин, які обтяжують відповідальність, відповідно до ст.ст. 34 та 35 КУпАП під час розгляду справи виявлено не було.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 27 КУпАП передбачено, що штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_8 , в порушення вимог ст. ст. 7, 27, 33 КУпАП при накладенні стягнення на ОСОБА_1 під час притягнення його до адміністративної відповідальності не було зазначено мотивів накладення максимального розміру штрафу, встановленого санкцією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Із тексту оскаржуваної постанови № 295 від 10.01.2025 року, не вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем були дотримані вимоги ст.ст. 268, 278-280 КУпАП.

Направлення ІНФОРМАЦІЯ_1 № МВ/74 від 10.01.2025 року, надане ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 на виконання ухвали суду, не відповідає зазначеним вимогам, а саме в ньому відсутні дані про дату початку медичного огляду військово-лікарською комісією, назву установи (закладу охорони здоров`я) та її поштову адресу, що унеможливлює визначення судом відповідності дати скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення № 294 від 10 січня 2025 року та в постанові № 295 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП, винесеною 10 січня 2025 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_6 реальній даті відмови від отримання направлення ІНФОРМАЦІЯ_1 № МВ/74 від 10.01.2025 року, якщо така відмова дійсно мала місце.

В акті відмови від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією від 10 січня 2025 року, який був наданий ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 на виконання ухвали суду зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 відмовився від отримання направлення та проходження медичного огляду військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби, у зв`язку із призовом на військову службу та поставити особистий підпис в журналі направлень на військово-лікарську комісію, виданих військовозобов`язаним у зв`язку із небажанням. Текст направленя на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_9 від 10 січня 2025 року № 74 з метою визначення придатності до військової служби, у зв`язку із призовом на військову службу, а також вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі з відмову та ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та строк завершення медичного огляду було доведено (озвучено) громадянину ОСОБА_1 в 11 годині 20 хвилин 10 січня 2025 року. Відмовився в присутності ст.стрільця ОСОБА_7 та офіцера ОСОБА_8 .

Проте, після вивчення змісту тексту акта відмови (як і в самому тексті акту відмови, а також і під викладеним текстом акту відмови) судом не вбачається відомостей про особу, яка склала зазначений акт і тому суд позбавлений можливості оцінити цей документ, який, згідно пояснень щодо належності доказів, наданих ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 , є належним доказом, з точки зору наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши копію журналу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, який був наданий ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 , суд зазначає, що направлення на військово-лікарську комісію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстровано під № 74. В графі «отримання направлення на військово-лікарську комісію», в наявності мається підпис, але жодних поміток або записів щодо відмови від підпису як в цій графі, так і в інших, які знаходяться поруч та мають відношення до інформації, яка викладена під № 74 журналу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію не мається, що ставить під обгрунтований сумнів факт відмови ОСОБА_1 від отримання направлення.

Отже, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях чи бездіяльності відповідного складу правопорушення.

Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Зазначена норма є бланкетною, тобто при її застосуванні необхідно застосовувати законодавчі акти, які визначають, зокрема, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, що відповідачем було проігноровано.

Також, відповідачем не було надано інформації, стосовно того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, тому що згідно з п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які були зняті, звільнені, але не виключені з військового обліку.

Оскільки ОСОБА_1 , відповідно до довідки № 302/2000, 23 травня 2000 роу, був саме виключений з військового обліку, він, після виключення з військового обліку особа перестає бути військовозобов`язаним, а тому на нього не поширюються закони про військовий обов`язок та військову службу. Зокрема, така особа не може бути призвана під час мобілізації, не зобов`язана проходити ВЛК, оновлювати облікові дані, їй не можна вручити повістку. Рішення про виключення з військового обліку є остаточним - особа не повинна знову ставати на військовий облік, окрім випадку, коли вона робить це добровільно. Заяву на взяття його на військовий облік ОСОБА_1 до ТЦК та СП на час винесення постанови, тобто на 10 січня 2025 року, не подавав. Обов`язку самостійно оновити персональні дані для виключених з військового обліку осіб нормативно-правовими актами не встановлено.

Отже, на думку суду, відповідач не виконав обов`язок доказування, який на нього покладено згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, та відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, що не було зроблено відповідачем, а тому наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності - не доведена.

Суд вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, згідно ч. 2 ст.77 КАС України не доведено правомірність оспорюваної постанови № 295 від 10.01.2025 р. про накладення адміністративного стягнення, якою було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка є предметом оскарження у даній справі.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5, 48, 77, 243 246, 250, 255, 286, 292 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову № 295 від 10.01.2025 р. у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_11 підполковником ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 .

Представники позивача: Мільшин Юрій Васильович, рнокпп не відомо, ОСОБА_9 , рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_6 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_12 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Суддя Я.М. Ритов