Справа № 308/10573/25
Суддя: Малюк В. М.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Вереш А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ільницький С.М. до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в особі відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, про скасування постанови серії ЕГА № 1822232 від 15.07.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ільницький С.М. звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до ГУНП в Закарпатській області, в особі відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, про скасування постанови серії ЕГА № 1822232 від 15.07.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивує тим, що Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА №1822232 від 15.07.2025 року, накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за те, що нібито 15.07.2025 року близько 14 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 , здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб про те, що сусід викрав дошки з горища, чим вчинила на думку правоохоронців адміністративне правопорушення передбачене ст.183 КУпАП.

Однак позивачка зазначає, що спірна постанова не містить посилань на докази, які приймалися до уваги уповноваженою особою та були основою її винесення, зокрема не містить посилань на безпосередні свідчення позивачки щодо фактичних обставин виклику та прибуття поліції на такий виклик, у постанові не зазначено свідків, які могли б підтвердити чи спростувати обставини неправдивого виклику.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, потребує умисної форми вини особи, коли, відповідно до положень ст.10 КУпАП, особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка 15.07.2025 викликала працівників поліції, оскільки сусід викрав дошки з горища, тобто у неї були підстави для виклику поліції і вона не бажала безпідставного виїзду на місце виклику поліцейських.

При винесенні постанови не були з`ясовані обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що передбачено ст.280 КУпАП.

Повідомлення позивачки про вчинення кримінального правопорушення відповідає вимогам закону, оскільки в ньому містяться достатні відомості про кримінальне правопорушення. Таким чином, відповідач, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили позивача повідомити про крадіжку, тобто не вивчивши фактичні обставини справи притягнув останню до адміністративної відповідальності.

Відсутність доказів умисної вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування. Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

У зв`язку з наведеним, адвокат просив Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1822232 від 15.07.2025 року відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 850 грн. - скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП - закрити.

01.08.2025 року представником відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області подано відзив на адміністративний позов, який мотивує тим, що з матеріалів справи вбачається, що 15.07.2025 року гр. ОСОБА_1 було зроблено завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції. Однак, факти викладені в позовній заяві ОСОБА_1 щодо виклику поліції, а саме, що сусід викрав дошки з горища не знайшли свого підтвердження, що підтверджується відеодоказом з нагрудної камери поліцейського. Повідомляє суд, що після прибуття працівників поліції не виявлено будь-яких доказів вчинення відкритого викрадення дошок, тобто не підтвердилась інформація, яка повідомлена позивачкою 15.07.2025 на лінію «102». Під час виїзду на місце поліцейськими - позивачкою не було надано жодних доказів щодо викрадення дошок, які б могли бути обґрунтованою правдивою підставою для виклику працівників поліції. Зокрема, жодних ознак викрадення з горища будинку позивачки дошок на місці не було встановлено поліцейським. Позивачкою не було надано фото, відеофіксації більшої кількості дошок, що знаходились у неї на горищі будинку до моменту викрадення. Також пошкодження будинку, вхідних дверей, які б свідчили про викрадення дошок також не було виявлено. Однак, оглядом поліцейським горища будинку позивачки було виявлено дошки. Вважає, що відповідачем на дотримання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, адже зміст оскаржуваної постанови відображає склад адміністративного правопорушення. Також дані правопорушення поліцейським було зафіксовано за допомогою портативних технічних приладів, як це передбачено згідно наказу МВС від 18 грудня 2018 року № 1026 "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, зберігання та видачі відеозаписів". Формальна відсутність у змісті складеної постанови відмітки про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, не може слугувати за встановлених в цій справі обставин достатньою підставою для неврахування цього доказу, при тому, що фіксація правопорушення не здійснювалася в автоматичному режимі. Звертає увагу суду, що постанова серії ЕГА 1822232 від 15.07.2025 року складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню. У зв`язку з наведеним просила відмовити в задоволенні позову.

04.08.2025 року від представника позивачки адвоката Ільницького С.М. надійшов відповідь на відзив, у якому останній зазначив, що відзив сторони відповідача хоча і містить перелік ряду законодавчих норм, проте в ньому відсутні посилання на докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за яке притягнуто її до відповідальності. Поліцейські які прибули за викликом, не відібрали пояснення у потерпілої з приводу вчиненої крадіжки, не здійснили спроб відшукати та опитати свідків на предмет викрадення дошок, оскільки потерпіла чітко вказувала на значну кількість дошок, які знаходилися у неї вдома на горищі. Більше того потерпіла несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та однозначно не зацікавлена у введенні поліцейських в оману. Також, правоохоронці формально оглянули місце події, не здійснили спроб знайти, відшукати та зафіксувати докази вчинення злочину. За наведених обставин, вважає, що у даному випадку немає можливості прийти до висновку про законність спірної постанови, оскільки така не підтверджена жодними доказами, а ґрунтується виключно на припущеннях.

У судове засідання представник ОСОБА_1 адвокат Ільницький С.М. надав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у поданому ним відзиві просив відмовити у задоволення позову з підстав викладених у такому.

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, спір між сторонами виник з приводу притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію» та ст.286 КАС України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України Про «Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 15.07.2025 року інспектором ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області винесено постанову серії ЕГА №1822232, якою позивачку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 15.07.2025 року близько 14 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 , здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб про те, що сусід викрав дошки з горища, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст.183 КУпАП.

Відповідно до ст. 183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, потребує умисної форми вини особи, коли, відповідно до положень ст.10 КУпАП, особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Зі змісту позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 викликала поліцію у зв`язку із незаконним проникненням до горища будинку, та викраденням дошок сусідом. Однак патрульні не здійснили перевірку та не встановили дійсних обставин ситуації, докази вчинення правопорушення відсутні, відповідач протиправно склав оскаржувану постанову.

Однак, з такими твердженнями позивача суд погодитися не може виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 4-5 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливномастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

На спростування доводів позивача, представником відповідача у відзиві зазначено, що дані правопорушення поліцейським було зафіксовано за допомогою портативних технічних приладів, як це передбачено згідно наказу МВС від 18 грудня 2018 року № 1026 "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, зберігання та видачі відеозаписів", про що долучено відповідні відеоматеріали.

Встановлено, що після прибуття працівників поліції не виявлено будь-яких доказів вчинення відкритого викрадення дошок, тобто не підтвердилась інформація, яка повідомлена позивачкою 15.07.2025 на лінію «102».

У свою чергу, позивачкою не було надано жодних доказів щодо викрадення дошок, які б могли бути обґрунтованою правдивою підставою для виклику працівників поліції. Зокрема, жодних ознак викрадення з горища будинку позивачки дошок на місці не було встановлено поліцейським. Позивачкою не було надано фото, відеофіксації більшої кількості дошок, що знаходились у неї на горищі будинку до моменту викрадення. Також пошкодження будинку, вхідних дверей, які б свідчили про викрадення дошок також не було виявлено. Однак, оглядом поліцейським горища будинку позивачки було виявлено дошки.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Вважаю, що відповідачем на дотримання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, адже зміст оскаржуваної постанови відображає склад адміністративного правопорушення.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить до переконання, що у інспектора ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області було достатньо підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке передбачено ст.183 КУпАП, а тому постанова інспектора ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, проте, враховуючи обставини вчинення правопорушення, відсутність тяжких наслідків, особу порушниці, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, з метою забезпечення більшої довіри суспільства до правоохоронних органів, суд вважає за можливе змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, звільнивши позивачку від відповідальності за малозначністю скоєного правопорушення, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись статтями 5, 8-15, 77, 229, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суддя,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ільницький С.М. до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в особі відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, про скасування постанови серії ЕГА № 1822232 від 15.07.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задоволити частково.

Змінити захід стягнення, застосований постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1822232 від 15.07.2025 року до ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

В решті вимог позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13.08.2025 року.

Суддя В.М. Малюк