Справа № 460/9771/25
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2025 року м. Рівне №460/9771/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо неналежного розгляду заяви позивача від 10 листопада 2024 року, зареєстрованої 12 листопада 2024 року за №15504; 2) визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування, затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Рівненській області 26 листопада 2024 року; 3) зобов`язати Головне управління Національної поліції в Рівненській області належним чином розглянути заяву від 10 листопада 2024 року, зареєстровану 12 листопада 2024 року за №15504. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.11.2024 позивач звернувся до Національної поліції України з заявою щодо неправомірних дій працівників поліції щодо його дочки ОСОБА_2 , 2009 року народження, яка була ученицею 9-ПМ класу Рівненського ліцею «Елітар» Рівненської міської ради. У своїй заяві позивач просив розглянути питання про звільнення з Національної поліції України працівників за психологічний тиск та порушення прав неповнолітньої ОСОБА_2 , розглянути у встановленому порядку звернення від 23 жовтня 2024 року. 04.12.2024 позивачу надійшла відповідь на його звернення та лист відповідача № 24612?2024 від 27.11.2024. У цьому листі відповідач повідомив що з метою перевірки інформації, викладеної у заяві від 12.11.2024, яка зареєстрована за вх.№ 15504 щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Головного управління Національної поліції в Рівненській області та з інших питань, наказом ГУНП в Рівненській області від 18.11.2024 № 2028, було утворено дисциплінарну комісію зі складу працівників Головного управління. 26.11.2024 дисциплінарною комісією було затверджено висновок службового розслідування, яким надана правова оцінка діям службових осіб Головного управління Національної поліції в Рівненській області в частині порушення ними положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII. За результатами проведення службового розслідування, будь-яких фактичних даних щодо можливого вчинення працівниками Головного управління дисциплінарного проступку або порушення вимог діючого законодавства - не встановлено. Позивач вважає, що його заява від 10.11.2024 відповідачем не була розглянута у порядку встановленому чинним законодавством, службове розслідування щодо викладених у зверненні фактів було проведено з порушенням вимог чинного законодавства, однобічно, поверхово і неповною, внаслідок чого за результатами службового розслідування начальником Головного управління Національної поліції в Рівненській області було затверджено висновок про те, що у ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією не було встановлено фактів порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Головного управління Національної поліції в Рівненській області. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач подав відповідь на відзив в якому проти позовних вимог заперечує повністю. Свої заперечення аргументує тим, заява позивача від 10.11.2024 розглянута відповідачем згідно вимог Закону України «Про звернення громадян» та з урахуванням Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України № 930 від 15.11.2017. Службове розслідування проведено із дотриманням положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Порядку проведення службових розслідувань у Національної поліції України та Положення про дисциплінарні комісії в Національної поліції України. Вважає, що його дії та оскаржуваний висновок службового розслідування є правомірними, просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив в якій на відхилення доводів відзиву наводить тотожні за змістом позову твердження та аргументи.

Позовна заява надійшла до суду 05.06.2025.

Ухвалою суду від 09.06.2025 позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 23.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши позовну заяву та матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд враховує наступне.

Щодо позовних вимог стосовно належного розгляду відповідачем заяви позивача від 10.11.2024.

За нормами ч.1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Основного Закону визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, а також забезпечення громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, регулюються Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР).

Статтею 3 Закону № 393/96-ВР визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Вимоги до звернення встановлені ст. 5 вказаного Закону, де зазначено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 15 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Положенням ст. 18 Закону № 393/96-ВР визначено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

В свою чергу, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті (с. 19 Закону № 393/96-ВР).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На виконання Закону № 393/96-ВР, 15.11.2017 Міністерством внутрішніх справ України прийнятий наказ № 930 «Про затвердження Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.12.2017 за № 1493/31361 (далі Порядок № 930).

За змістом п. 1 розділу І Порядку № 930, цей Порядок установлює єдиний для апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, а також підприємств, установ, організацій та закладів професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян.

Громадяни України мають право звернутися до органів (підрозділів) поліції, їх керівників із зауваженнями, скаргами та пропозиціями з питань, пов`язаних з діяльністю Національної поліції України, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління, із заявами або клопотаннями про реалізацію своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, а також зі скаргами про їх порушення (п.5 розділу І Порядку № 930).

Відповідно до п.8 розділу І Порядку № 930, робота зі зверненнями громадян і їх особистий прийом містить такі складові елементи:

1) приймання, реєстрація і первинний розгляд звернень громадян;

2) вирішення питань, порушених у зверненнях, та надання відповідей їх авторам;

3) контроль за станом роботи зі зверненнями;

4) узагальнення та аналіз звернень громадян;

5) використання результатів аналізу для прийняття управлінських рішень.

Згідно із абз.1 п. 1 розділу ІІ Порядку № 930, звернення громадян, що надійшли до органів (підрозділів) поліції з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи «Урядовий контактний центр» та телефонну «гарячу лінію» Національної поліції України, приймаються, попередньо розглядаються та централізовано реєструються службою діловодства органу (підрозділу) поліції в день їх надходження, а ті, що надійшли в неробочий день і час, - наступного після нього робочого дня в журналі реєстрації звернень громадян (додаток 1) або на реєстраційно-контрольних картках (далі - РКК) (додаток 2), придатних для обробки персональними комп`ютерами.

Положенням п.6 розділу ІІ Порядку № 930 визначено попередній розгляд звернень громадян: 1) метою попереднього розгляду звернень громадян є їх розподіл для доповіді керівникам органів та підрозділів поліції відповідно до їх функціональних обов`язків та надсилання їх за належністю до іншого органу державної влади у разі, якщо питання, порушені в зверненні, не входять до повноважень органів та підрозділів поліції; 2) попередній розгляд звернень громадян здійснюється керівництвом служби діловодства, його заступниками або відповідальною особою в день надходження або в перший наступний робочий день у разі надходження їх після закінчення робочого дня, у вихідні, святкові та неробочі дні; 3) попередній розгляд звернень громадян здійснюється з урахуванням Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, та положень про структурні підрозділи апарату Національної поліції України, міжрегіональні територіальні органи поліції, територіальні органи поліції, а також організаційно-розпорядчих актів Національної поліції України, які визначають розподіл обов`язків керівництва органів (підрозділів) поліції; 4) працівники служби діловодства доповідають керівництву органів (підрозділів) поліції про всі звернення громадян, які адресовані органу (підрозділу) поліції або його керівництву. Інші звернення громадян після розгляду керівництвом служби діловодства або відповідальними особами передаються до відповідних структурних підрозділів органу (підрозділу) поліції; 5) попередній розгляд звернень громадян, що надходять до структурних підрозділів центрального органу управління поліції, здійснюється керівниками служби діловодства або уповноваженими особами цих підрозділів.

Пунктами 11, 12 цього ж розділу Порядку № 930 встановлено, що звернення, оформлені належним чином, підлягають реєстрації, під час якої зверненню надається відповідний індекс (реєстраційний номер), який починається кожного року з першого номера. Реєстраційний індекс звернення складається з початкової літери прізвища автора звернення, порядкового номера звернення, що надійшло (наприклад, М-70). Реєстраційний індекс може бути доповнений іншими позначеннями, що забезпечують систематизацію, пошук, аналіз і зберігання. При реєстрації колективного звернення реєстраційний номер складається з літер «Кол» та порядкового номера (наприклад, М-70/Кол).

Про зареєстроване звернення служба діловодства доповідає керівництву органу (підрозділу) поліції в день реєстрації звернення або в перший наступний робочий день.

Після розгляду звернень громадян керівництвом органу (підрозділу) поліції працівники служби діловодства: вносять до журналу реєстрації звернень громадян, які надійшли з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи «Урядовий контактний центр» та телефонну «гарячу лінію» Національної поліції України, до РКК резолюцію керівництва та встановлені терміни виконання доручень за зверненнями громадян; здійснюють відправлення звернень за належністю відповідному державному органу чи посадовій особі з питань, що не належать до повноважень поліції, про що інформують їх авторів; забезпечують доведення звернень громадян до зазначених у резолюції виконавців; беруть на контроль звернення громадян у разі визначення такого контролю керівництвом органу (підрозділу) поліції.

Приписами п.1-3, 5 розділу ІV Порядку № 930 визначено, що керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України. До розгляду скарг на дії чи бездіяльність поліцейських і до перевірки інформації про неналежне виконання покладених на них обов`язків відповідно до законодавства України можуть залучати представників громадськості.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України, у разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Згідно п. 6 розділу ІV Порядку № 930 звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник органу або підрозділу поліції або його заступники встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляють особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на вихідний, святковий день, останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

За змістом п.13 розділу ІV Порядку № 930, відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

Судом встановлено та стверджується матеріалами справи, що 12.11.2024 до відповідача надійшла заява позивача від 10.11.2024 про перевищення службових повноважень працівниками ГУНП в Рівненській області відносно його дочки ОСОБА_2 , 2009 року народження, яка була ученицею 9-ПМ класу Рівненського ліцею «Елітар» Рівненської міської ради. У своїй заяві позивач просив розглянути питання про звільнення з Національної поліції України працівників за психологічний тиск та порушення прав неповнолітньої ОСОБА_2 , розглянути у встановленому порядку звернення від 23 жовтня 2024 року.

Така заява була зареєстрована відповідачем 12.11.2024 за № 15504.

В подальшому, заступником Голови Національної поліції Олександром Фацевичем ця заява скерована на начальника ГУНП в Рівненській області Віктора Шанського для розгляду відповідно до вимог чинного законодавства та взята на контроль керівництвом Національної поліції України.

Начальником Головного управління Національної поліції в Рівненській області 14.11.2024 вчинено резолюцію на заяві позивача, а саме: ОСОБА_3 - розглянути, організувати проведення службового розслідування, вжити заходи реагування, за результатами інформувати ініціатора звернення у встановлений термін; Старовецькій Ірині - розглянути в межах службової компетенції, вивчити матеріали кримінального провадження, забезпечити виконання усіх необхідних дій, за результатами проінформувати автора звернення в установлений законом термін; Загурському Богдану - за результатами розгляду поінформувати ДПД НПУ у встановлений термін для зняття з контролю.

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 18.11.2024 № 2028, з метою перевірки інформації, викладеної в заяві позивача від 10.11.2024, призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію зі складу працівників Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Дисциплінарною комісією ГУНП в Рівненській області 26.11.2024 затверджено висновок службового розслідування, яким надана правова оцінка діям службових осіб Головного управління Національної поліції в Рівненській області в частині порушення ними положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.

За результатами розгляду заяви позивача від 10.11.2024 відповідачем було направлено позивачу відповідь, оформлену листом за вихідним номером 24612-2024 від 27.11.2024 (64297), який надійшла позивачу, як стверджує останній, 04.12.2024.

За змістом наданої відповіді відповідача повідомив, що «…з метою перевірки інформації, викладеної у Вашій заяві від 12.11.2024, яка зареєстрована за вх: № 15504 щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Головного управління Національної поліції в Рівненській області та з інших питань, наказом ГУНП в Рівненській області (далі - Головне управління) від 18.11.2024 № 2028, було утворено дисциплінарну комісію зі складу працівників Головного управління.

26.11.2024 дисциплінарною комісією було затверджено висновок службового розслідування, яким надана правова оцінка діям службових осіб Головного управління Національної поліції в Рівненській області в частині порушення ними положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.

За результатами проведення службового розслідування, будь-яких фактичних даних щодо можливого вчинення працівниками Головного управління дисциплінарного проступку або порушення вимог діючого законодавства - не встановлено.

Також повідомляємо, що надаючи оцінку фактам можливого порушення службової дисципліни з боку окремих поліцейських Головного управління, дисциплінарна комісія має діяти виключно в межах своїх службових повноважень, якими не передбачено дослідження фактів скоєння ними адміністративних чи кримінальних правопорушень.

Окрім цього, слід зазначити, що Міністерством внутрішніх справ України, наказом від 15.11.2027 № 930 затверджено «Порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України» (далі - Порядок № 930), який установлює єдиний для апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції У країни, територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, а також підприємств, установ, організацій та закладів професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції): порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян.

Відповідно до вимог пункту 13 розділу IV Порядку № 930, відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав, або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань та підписує керівництво цього органу.

Так, до складу керівництва Головного управління входять: начальник Головного управління та чотири заступники за напрямками службової діяльності.

У разі Вашої незгоди з результатами розгляду звернення, згідно статей 15, 16 Закону України «Про звернення громадян», Ви маєте право звернутись до відповідних органів, що здійснюють контроль та нагляд за дотриманням законодавства про звернення громадян у порядку і термін, передбачений чинним законодавством.»

Таким чином, зважаючи на наведені вище положення права та з урахуванням встановлених обставин суд уважає, що відповідач звернення позивача від 10.11.2024, яке зареєстроване 12.11.2024 за № 15504, розглянув у порядку та у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України № 930 від 15.11.2017, і порушень щодо неналежного розгляду вказаної заяви судом не встановлено.

Твердження позивача про те, що в процесі розгляду звернення відповідачем не запропоновано заявнику надати пояснення по суті звернення, що є порушенням вимог чинного законодавства, є безпідставними та необґрунтованими, позаяк ні вимогами ст. 19 Закону № 393/96-ВР, ні положенням п.2 розділу ІV Порядку № 930 такого обов`язку на безпосередніх виконавців під час здійснення перевірок за зверненнями громадян не покладено. Тобто, це є правом безпосередніх виконавців під час здійснення перевірок за зверненнями громадян, яке може бути реалізоване останніми у разі виникнення необхідності та за умови наявності можливості спілкуватися із заявниками.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо неналежного розгляду заяви позивача від 10 листопада 2024 року, зареєстрованої 12 листопада 2024 року за №15504, є необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами, тому задоволенню не належать.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування висновку відповідача від 26.11.2024.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (цей та інші нормативно-правові акти застосовуються в редакції станом на час спірних правовідносин).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною першою, другою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно із статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частинами 1-6, 10 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування, визначено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України № 893 від 07.11.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі Порядок № 893).

Згідно із вимогами п. п. 1, 2 розділу ІІ Порядку № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку; надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»; ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень; недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу; недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування; втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знаку (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження; розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом; порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів; перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку; здійснення поліцейським дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками в будь-якій формі, а також сексуальних домагань.

За змістом п.4 розділу ІІ Порядку № 893 у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначаються підстава та форма проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (п.1 розділу V Порядку № 893).

Відповідно до п.4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:

одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;

отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів (п.7 розділу V Порядку № 893).

В силу вимог п.8 розділу V Порядку № 893 за рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Під час розгляду справи у формі відкритого засідання всі процедурні питання, пов`язані з його проведенням, порядок дослідження матеріалів справи (у тому числі оголошення матеріалів, надання пояснень, їх дослідження тощо) визначає голова дисциплінарної комісії.

Рішення про запрошення інших заінтересованих осіб на засідання комісії, черговість заслуховування їх пояснень приймає голова дисциплінарної комісії, при цьому поліцейського, який притягається до відповідальності, не пізніше ніж за три дні в письмовій формі повідомляють про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією (п.10 розділу V Порядку № 893).

За змістом п. п. 1, 2 розділу VІ Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Відомості, які зазначаються у висновку службового розслідування наведені у пунктах 3-6 розділу VІ Порядку № 893.

Тут варто нагадати, що адміністративний суд у силу вимог частини другої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо. У той же час адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності кримінально-правової чи адміністративно-правової кваліфікації діяння чи інших аспектів відповідного провадження.

Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Оцінюючи обставини справи суд зазначає, що 18.11.2024 наказом ГУНП в Рівненській області № 2028 «Про призначення службового розслідування» начальником Головного управління національної поліції в Рівненській області, полковником поліції ОСОБА_4 призначено службове розслідування з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки відомостей, вказаних в заяві ОСОБА_1 від 12.11.2024 № 15504 щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Головного управління Національної поліції в Рівненській області, відповідно до статей 14, 15, 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України та п. 2 розділу І Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 № 893.

Пунктом 2 цього ж наказу відповідачем створено дисциплінарну комісію у складі: голова комісії: начальник УГІ ГУНП в Рівненській області підполковник поліції В. Шевченко; члени комісії: інспектор ВП УП ГУНП в Рівненській області майор поліції Д. Труфанов; старший інспектор ВП УГІ ГУНП в Рівненській області майор поліції Р. Панасюк; інспектор ВЮП УПД ГУНП в Рівненській області майор поліції Т. Михайлок; старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Рівненській області майор поліції М. Никифорук.

Згідно матеріалів службового розслідування судом встановлено, що дисциплінарною комісією в ході його проведення було зібрано інформацію про результати перевірок звернень ОСОБА_1 , які надходили до Рівненського РУП, встановлено та опитано всіх працівників поліції, які проводили розгляд заяви ОСОБА_5 про зґвалтування її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 та проводили необхідні слідчі та розшукові дії, письмові пояснення яких долучені до матеріалів службового розслідування, долучено довідку про рух кримінального провадження № 0002575 від 09.11.2024 за фактом зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_2

26.11.2024 дисциплінарною комісією прийнято висновок службового розслідування, затверджений начальником ГУНП в Рівненській області 26.11.2024, яким надана правова оцінка діям службових осіб Головного управління Національної поліції в Рівненській області в частині порушення ними положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Цим висновком запропоновано, зокрема: 1. Службове розслідування за результатами перевірки відомостей, викладених в заяві ОСОБА_1 від 12.11.2024 № 15504 щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Головного управління Національної поліції в Рівненській області та з інших питань, завершити. 2. Відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування, вважати такими, що не знайшли своє підтвердження. 3. Про прийняте рішення письмово повідомити ОСОБА_1 .

Позивач стверджує, що всупереч положенням чинного законодавства, йому та іншим особам, обізнаним з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, не було запропоновано надати пояснення, інші наявні докази, внаслідок чого не було з`ясовано дійсні обставини справи, натомість висновок службового розслідування ґрунтується на поясненнях самих поліцейських, які не були зацікавлені в наданні повної та об`єктивної інформації, оскільки саме їх протиправних дій стосувалося звернення.

Проте, такі твердження позивача суд до уваги не бере, зважаючи на наступне.

Повноваження голови та членів дисциплінарної комісії визначаються статтею 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (п. 6 розділу ІV Порядку № 893).

Відповідно до п.9 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право: 1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; 2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; 3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Отже, наведеним положенням права такого обов`язку на дисциплінарну комісію не покладено. Тобто, це є правом комісії, яке може бути реалізоване у разі виникнення необхідності.

За наведених обставин, на підставі наявних в справі матеріалів службового розслідування, суд дійшов висновку про те, що службове розслідування проведено своєчасно, повно та об`єктивно, з`ясовані всі обставини, що стали підставою для його призначення.

Жодних доказів порушень порядку проведення службового розслідування судом не встановлено та матеріалами справи не містять. Натомість, доводи та твердження позивача ґрунтується лише на його власних домислах та припущеннях, що не узгоджуються із вимогами наведених положень права.

Суд акцентує увагу на тому, що згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності, позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Натомість, в даному випадку, позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами доводи на обґрунтування підстав неправомірності оспорюваного ним висновку службового розслідування від 26.11.2024.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи довів правомірність своїх дій та оспорюваного висновку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині позову.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача належним чином розглянути заяву від 10 листопада 2024 року, зареєстровану 12 листопада 2024 року за №15504 також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено.

Враховуючи викладене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 13 серпня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Рівненській області (вул. Миколи Хвильового, буд. 2, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 40108761)

Суддя Т.О. Комшелюк