Справа № 240/19762/24
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/19762/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

11 серпня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"Май Прінт" до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Житомирської митниці №UA101020/2024/000012/2 від 15.04.2024 про коригування митної вартості товарів та картку відмови Житомирської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006639 від 15.04.2024.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Май Прінт" судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 6056 грн 00 коп.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04.08.2021 між ТОВ "Май Прінт" ("Покупець") та Компанією Hunan Lianchuang Trading Co., Ltd - Китай ("Продавець") укладено Контракт №11/21 (далі - Договір, Контракт), за яким "Продавець" виробляє, продає і постачає, а "Покупець" приймає і оплачує товари (далі - Товар) на умовах, за найменуваннями та характеристиками, котрі вказані в Додатках до Контракту.

Товар за Контрактом, якщо інше не визначено Додатками, постачається на умовах FOB Ціндао, Китай (Інкотермс 2000). Відповідно до п.4.1. Договору Товар за даним Контрактом поставляється нам умовах післясплати, що не позбавляє "Покупця" права здійснення передоплати. "Продавець" виставляє "Покупцю" рахунок на оплату кожної партії Товару.

15.04.2024 ТОВ "Май Прінт" було заявлено до митного оформлення на Житомирській митниці отриманий від Компанії Hunan Lianchuang Trading Co., Ltd - Китай, за Контрактом від 04.08.2021 №11/21 та Додатком №27 до Контракту від 22.12.2023 Товар, відповідно до детального переліку Товару, зазначеного в рахунку-фактурі від 22.12.2023 №WJ2432205, а саме посуд та прибори столові або кухонні з фаянсу або тонкої кераміки; керамічні кружки - заготовки для нанесення зображень (сублімації); посуд з чорного металу (крім ливарного чавуну) емальований; інші кермічні вироби: керамічна скарбничка для сублімації біла; посуд з фарфору.

Митна вартість вказаного Товару була визначена позивачем за ціною господарської операції, визначеної у відповідності до Контракту від 04.08.2021 №11/21, на підставі рахунку-фактури (інвойсу) від 22.12.2023 №WJ2432205, Додатку №27 до Контракту від 22.12.2023. До митної вартості також включені витрати на транспортування оцінюваного Товару до митної території України у відповідності до документу, що підтверджує вартість перевезення товару від 11.04.2024. Таким чином, ціна Товару за Договором 30764,10 доларів США. Витрати на транспортування оцінюваного Товару до митної території України - 444527,04 грн.

Митною декларацією №24UA3U2 були розраховані митні платежі в загальному розмірі 437434,86 грн, в тому числі ввізне мито (код 020) - 88428,75 грн та податок на додану вартість (код 028) - 34906,11 грн.

До митної декларації позивачем додано наступні документи: пакувальний лист б/н від 22.12.2023, рахунок-фактура (інвойс) від 22.12.2023 №WJ2432205; коносамент SZYН24013791 від 04.02.2024, банківський платіжний документ, що стосується товару (платіжне доручення) від 22.02.2024 №44JBKLО2 та копія swift протоколу до нього, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 11.04.2024, Додаток №27 до Договору (Контракту) від 22.12.2024, Договір (Контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються №11/21 від 04.08.2021.

Надалі, відповідачем, відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України, позивачу (декларанту) надіслано повідомлення від 15.04.2024 про надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару.

У відповідь на повідомлення, уповноважена особа позивача вказала, що з консультацією ознайомлена та додатково надала: висновок про вартісні та якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; прайс-лист виробника товару, виписка з бухгалтерської документації.

За результатами вивчення поданих декларантом документів, відповідачем 15.04.2024 прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA101020/2024/000012/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА101020/2024/006639.

В розділі 33 рішення про коригування митної вартості товарів зазначено наступне:

"Митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення "Інспектор", а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. За результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України подібних товарів, митне оформлення яких здійснювало у тому числі ТОВ "Май Прінт".

Документи, подані для митного оформлення містять розбіжності не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Відповідно до гр.20 МД поставка товару здійснюється на умовах FOB Qingdao (Циндао) (СN). Довідка про транспортні витрати від 11.04.2024 видана ТОВ "Транслогістик-ЮА" та містить інформацію про вартість транспортування оцінюваного товару з території Китаю до порту в Польщі, звідти - до митного кордону України.

Разом з тим, згідно із даними коносаменту SZYH24013791 перевізником товару морем є компанія ShehZheh YuHui International Freight Co. LTD. Згідно із СМR№ 425647 від 11.04.2024 транспортування товару по маршруту Польща-Україна здійснювало ТОВ "НЮК", що означає, що перевезення товару здійснювала саме дана особа.

До митного оформлення не надано документи, які вказували б на юридичний зв`язок між ТОВ "Транслогістик-ЮА", ТОВ "НЮК" та ShehZheh YuHui International Freight Co. LTD з приводу перевезення оцінюваного товару. За відсутності таких документів, довідка про транспортні витрати від 11.04.2023, видана ТОВ "Транслогістик- ЮА" не може бути використана як належний та допустимий доказ фактично понесених покупцем витрат на транспортування партії товару.

Крім того, Договір №43427227 про транспортно-експедиторське обслуговування від 01.04.2023, укладений між імпортером ТОВ "Транслогістик-ЮА" передбачає, ще під кожне перевезення сторони укладається окрема заявка, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, місце завантаження та іншу необхідну інформацію, що стосується організації транспортно-експедиційного обслуговування. Такий документ до митної декларації не долучений.

Таким чином відомості про витрати на транспортування оцінюваних товарів не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган можливості перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України є складовою митної вартості.

Копія митної декларації країни відправлення №00010737 містить посилання на контракт, реквізити якого відрізняються від наданого до митного оформлення.

Наданий декларантом в якості підтверджуючого митну вартість документа прайс-лист виробника від 22.12.2023 має кінцевий термін дії 30.01.2024, тому не може бути прийнятий.

Згідно із ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проведено консультацію в ході якої декларанту запропонована інформація щодо товарів, вартість яких використана для порівняння.

Метод 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової Інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст.64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару за МД №23UA40U1 від 31.08.2023 - Посуд та прибори столові або кухонні з фаянсу або тонкої кераміки - Керамічні кружки заготовки для нанесення зображень (сублімації): кружка для сублімації 11 унцій, що кольорова всередині та кольорова ручка, 8,2*9,5 см - 23580 шт. кружка для сублімації 6 унцій, 7*7 см, біла 720 шт.; кружка для сублімації 11 унцій, що змінює колір, 8,2*9,5 см, біла всередині, напівглянсова - 7200 шт. кружка для сублімації 11 унцій, що змінює колір, 8,2*9,5 см, біла всередині, матова - 6300 шт.; кружка для сублімації з блискітками 11 унцій, 8,2*9,5 см, матова, біла всередині - 13104 шт.; кружка для сублімації з блискітками 11 унцій, 8,2*9,5 см, з ручкою у формі серця, матова, біла всередині - 1440 шт.; кружка для сублімації 11 унцій, що змінює колір, 8,2*9,5 см, кольорова всередині, матова 4860 шт.; кружка для сублімації 11 унцій, 8,2*9,5 см, повністю кольорова з білим полем для зображень - 720 шт.; кружка для сублімацій 17 унцій, конічна, біла - 720 шт.; кружка для сублімацій 11 унцій, 8,2*9,5 см, з ручкою у формі серця, біла 576 шт.; кружка для сублімації 11 унцій, що змінює колір, 8,2*9,5 см, з полем для нанесення зображень, матова - 720 шт.; кружка для сублімації 17 унцій, що змінює колір, чорна зовні, матова 480 шт. Виробник: HUNAN LIANCHUANG TRADING CO., LTD Країна виробництва: СМ. Торгова марка: MyPrint., умови поставки FOB Циндао, вага нетто 19580 кг - 2,075 доларів США за кілограм з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

За МД № 24UA50U5 від 12.02.2024 Посуд столовий з фарфору, що містить на поверхні глазурування з малюнком: арт. 110107-Р Піала керамічна - 8687шт, арт. 1404232 Тарілка керамічна - 14900 шт, арт. 2021АВ Піала керамічна - 4643 шт, Вага нетто - 12482,79 кг. Країна відправлення - Китай - 3,14 доларів США за кілограм з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Вважаючи таке рішення та картку відмови протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до положень пунктів 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За приписами частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 2 параграфу (a) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b), оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Частиною 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм вказаного Кодексу.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 МК України).

Згідно ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57 МК України).

Відповідно до частин 3-4 статті 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно частин 5-6 статті 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст.62 МК України, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст.63 МК України. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст.64 МК України (ч.8 ст.57 МК України).

Позивачем митна вартість товару була визначена за ціною договору - 30764,10 доларів США та витрати на транспортування оцінюваного Товару до митної території України - 444527,04 грн.

Відповідно до частин 1-2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Матеріали справи свідчать, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів слугувало те, що документи, подані для митного оформлення містять розбіжності, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а також відомості що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Щодо доводів митного органу про ненадання декларантом документів, що підтверджують витрати на транспортування оцінюваного товару, суд вказує наступне.

Довідка про транспортні витрати від 11.04.2024, видана ТОВ "Транслогістик-ЮА" та містить інформацію про вартість транспортування оцінюваного товару з території Китаю до порту в Польщі, звідти - до митного кордону України.

Разом з тим, згідно із даними коносаменту SZYH24013791 перевізником товару морем с компанія ShehZheh YuHui International Freight Co. LTD. Згідно із СМR№ 425647 від 11.04.2024 транспортування товару по маршруту Польща-Україна здійснювало ТОВ "НКЮ".

Відповідач вказує, що до митного оформлення не надано документи, які вказували б на юридичний зв`язок між ТОВ "Транслогістик-ЮА", ТОВ "НКЮ" та ShehZheh YuHui International Freight Co.LTD з приводу перевезення оцінюваного товару. За відсутності таких документів, довідка про транспортні витрати від 11.04.2024 видана ТОВ "Транслогістик-ЮА" не може бути використана як належний та допустимий доказ фактично понесених покупцем витрат на транспортування партії товару.

Суд вказує, що згідно зі ст.9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Відповідно до п.10.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 №363 перевізники приймають вантажі для перевезення на підставі укладених Договорів із Замовниками згідно з заявками (додаток 1) або за разовими договорами (додаток 2).

Матеріали справи свідчать, що між позивачем та ТОВ "Транслогістик-ЮА" укладено Договір про транспортно-експедиторське обслуговування №43427227 від 01.04.2023.

Пунктом 2.2.4 Договору про транспортно-експедиторське обслуговування №43427227 від 01.04.2023 визначено право Експедитора - ТОВ "Транслогістик-ЮА" залучати до виконання договору третіх осіб.

У відповідності до ст.932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Тобто право на залучення підрядників перевізником передбачено безпосередньо законом України, а також обумовлене в договорі між "Перевізником" - ТОВ "Транслогістик-ЮА" і позивачем.

Довідка про транспортні витрати від 11.04.2024 містить інформацію про вартість перевезення товару у відповідності до ч.2 ст.53 МК України, в довідці також вказано юридичну особу, з якою у позивача укладено договір про перевезення вантажу та яка надає такі послуги позивачу.

У свою чергу законодавством не встановлені інші вимоги до довідки про транспортні витрати, в свою чергу законодавством і договором не заборонено перевізнику залучати субпідрядників для виконання договору перевезення вантажу.

Також необґрунтованими є доводи відповідача щодо обов`язковості укладення окремої заявки під кожне перевезення, оскільки в п.1.2 вищевказаного Договору про транспортно-експедиторське обслуговування визначено, що під кожне перевезення сторони можуть укласти окрему заявку.

Тобто сторонами обумовлено право сторін, а не обов`язок, на формування таких заявок.

У постанові від 31 травня 2019 року у справі №804/16553/14 Верховний Суд звернув увагу на те, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 07 липня 2023 року у справі №803/718/17.

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги твердження відповідача про не підтвердження позивачем розміру витрат на транспортування товару.

Надаючи оцінку доводам відповідача, зокрема, щодо копія митної декларації країни відправлення №00010737 містить посилання на контракт, реквізити якого відрізняються від наданого до митного оформлення, суд зауважує.

Митна декларація країни відправлення в розумінні частини 2 статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини 6 статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною 3 статті 53 МК України. Однак у цій справі відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

Тобто, твердження відповідача про наявність розбіжностей у реквізитах контракту, зазначеного в митній декларації країни відправлення №00010737, не може бути самостійною підставою для невизнання визначеної позивачем митної вартості, оскільки частиною 2 статті 53 МК України такі документи не віднесені до обов`язкових.

Стосовно твердження митниці, що наданий декларантом в якості підтверджуючого митну вартість документа прайс-лист виробника від 22.12.2023 не може бути прийнятий, оскільки має кінцевий термін дії 30.01.2024, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу на постанову від 23 жовтня 2020 року у справі № 810/690/17 де Верховний Суд вказує, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.

Таким чином, можна зробити висновок, що прайс-лист є додатковим (не підтверджуючим митну вартість) документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.

Отже, твердження відповідача про "недоліки" прайс-листа до митної декларації є необґрунтованими та не підтвердженими жодними нормативно-правовими документами чи встановленими чинним законодавством нормами, наданий прайс-лист містить достатню цінову інформацію про товар.

Суд також враховує, що цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС) не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації позивача, оскільки автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Саме такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 19.03.2021 по справі № 820/5525/16.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару, а відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за другорядним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Ураховуючи все вище викладене, суд дійшов висновку про безпідставність прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів №UA101020/2024/000012/2 від 15.04.2024.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправної та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 9-10 статті 264 Митного кодексу України митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. Відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Частиною 12 статті 264 Митного кодексу України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи митного органу про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Як зазначено у пунктах 8.1, 8.2 Розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого 30.05.2012 наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

При цьому, суд зазначає, що картка відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення не має самостійних юридичних підстав прийняття, а є документом, який приймається виключно у зв`язку з прийняттям рішень про коригування митної вартості, а тому суд дійшов висновку щодо наявності підстав для скасування також і картки відмови в прийнятті митної декларації №UA101020/2024/006639 від 15.04.2024.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09.09.2020 у справі №400/3133/18.

Додатково суд зауважує, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006639 від 15.04.2024 мотивована прийняттям митним органом рішення про коригування митної вартості.

При цьому, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006639 від 15.04.2024, яка долучена до позовної заяви позивачем та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006639 від 15.04.2024, долучена відповідачем до відзиву на позовну заяву, хоч і має ідентичний номер, проте за змістом відрізняється.

Так, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006639 від 15.04.2024, яка долучена до позовної заяви позивачем, мотивована прийняттям митним органом рішення про коригування митної вартості №UA101020/2024/000116/2 від 15.04.2024.

При цьому, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006639 від 15.04.2024, долучена відповідачем до відзиву на позовну заяву, мотивована прийняттям митним органом рішення про коригування митної вартості №UA101020/2024/000012/2 від 15.04.2024.

Воднораз, в обох картках в графі "Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення" вказано, що позивачу необхідно подати належним чином оформлену митну декларацію відповідно до рішення про коригування митної вартості №UA101000/2024/000081/2 від 20.03.2024, яке не стосується товару, заявленого до митного оформлення на підставі митної декларації №24UA37U2 від 15.04.2024.

Вищевказане, додатково вказує на протиправність картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/006639 від 15.04.2024.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Ватаманюк Р.В.