Справа № 380/24925/24
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 рокусправа № 380/24925/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі судді Желік О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області із вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області № 18 від 14.11.2024 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області призначити та виплачувати мені з 06.11.2024 пенсію за вислугу років, на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру» з врахуванням даних про заробітну плату за останні відпрацьовані 60 місяців, наявних на порталі електронних послуг Пенсійного Фонду України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про протиправність рішення пенсійного органу, яким їй відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років згідно з Законом України «Про прокуратуру». Позивач вважає, що має достатній стаж роботи, у тому числі на посадах прокурора, для призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою судді від 17.12.2024 в справі відкрито провадження в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

Від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до суду надійшов відзив на позовну заяву та заперечення, в яких вона щодо задоволення позову заперечила. По суті позовних вимог вказує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду, отримує пенсію по інвалідності, третя група згідно Закону 1058 з 05.01.2022. ОСОБА_1 звернулася до Головного управління із заявою (встановленого взірця) від 06.11.2024 через ВЕБ-портал щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру". Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області, за принципом екстериторіальності, розглянуто заяву ОСОБА_1 від 06.11.2024 та прийнято рішення від 14.11.2024, яким заявнику відмовлено у перерахунку пенсії. Довідку про заробітну плату позивач не надала. ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач подала копію трудової книжки НОМЕР_1 від 10.09.1993, згідно якої відомо, що ОСОБА_1 працювала, зокрема в органах прокуратури. Згідно поданих документів позивач має стаж роботи за вислугу років 24 роки 05 місяців 29 днів та не досягла 55 років, тому прийнято рішення від 14.11.2024 про відмову у переведенні її з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону 1697. Отже, враховуючи вищезазначене, на думку відповідача, відсутні підстави для призначення та виплати позивачу з 06.11.2024 пенсії за вислугу років згідно ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" з врахуванням даних про заробітну плату за останні відпрацьовані 60 місяців, наявних на порталі електронних послуг Пенсійного фонду України. Розмір пенсії по інвалідності позивача обчислений відповідно до норм чинного законодавства і нормативно-правових актів України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області правом на подання відзиву, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), не скористалось, свою позицію стосовно позову не висловило.

Частиною 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 05.01.2022 та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

06.11.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

14.11.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняло рішення №18, яким відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», оскільки заявник на дату звернення не досягла 55 років та за перерахунком має стаж роботи за вислугу років 24 роки 5 місяців 29 днів.

Вважаючи протиправним рішення про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, позивач звернулась до суду з метою його скасування.

Вирішуючи спір суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

За приписами пункту 6 частини першої статі 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсійне забезпечення прокурорів та працівників прокуратури визначено в Законі України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 (далі Закон №1697-VII).

Своєю чергою, підстави та порядок призначення пенсії за вислугу років визначено ст. 86 Закону №1697-VII, що дає право на пенсію за вислугу років.

Зокрема, відповідно до вимог частин першої, другої вказаної норми прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 1 жовтня 2020 року і пізніше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Приписами ч.3 ст.86 Закону №1697-VII встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно до ч. 5 ст. 86 Закону №1697-VII, працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої частиною першою цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками 57 років, а жінками віку, що на п`ять років менше, ніж пенсійний вік, установлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60 відсотків місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті. Передбачене цією частиною зниження віку для жінок застосовується також до завершення періоду підвищення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. До досягнення віку, встановленого цією частиною, право на пенсію за віком мають чоловіки 1960 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися по 31 грудня 1957 року;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1958 року по 31 грудня 1958 року;

56 років - які народилися з 1 січня 1959 року по 31 грудня 1959 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1960 року по 31 грудня 1960 року.

Згідно з ч. 6 ст. 86 Закону №1697-VII, до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Частиною 8 статті 86 Закону № 1697-VII передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Тобто, наведені норми права свідчить про те, що призначення прокурорам пенсії за вислугу років є додатковою та підвищеною соціальною гарантією з боку держави через специфічний характер професії. Необхідною умовою для її призначення є наявність необхідної кількості вислуги років на день звернення до територіального органу Пенсійного фонду України за її призначенням.

За приписами ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній. У пунктах 1 та 2 Порядку зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.09.1983, ОСОБА_1 :

- запис №7 31.12.1996 прийнята стажистом на посаду помічника прокурора м.Луцька Прокуратури Волинської області;

- запис №8 23.09.1998 призначена на посаду помічника прокурора м.Луцька;

- запис №9 25.10.1999 переведена на посаду прокурора відділу нагляду за додержанням і застосуванням законів облпрокуратури;

- запис №10 14.09.2000 призначена на посаду старшого помічника прокурора області з питань правового забезпечення;

- запис №11 18.09.2002 призначена на посаду старшого прокурора організаційно-контрольного нагляду;

- запис №12 26.10.2004 призначена начальником відділу представництва інтересів громадян і держави в судах;

- запис №13 30.09.2011 прийняла присягу працівника прокуратури;

- запис №14 19.12.2011 звільнена з посади у зв`язку із переведенням на роботу до прокуратури Львівської області;

- запис №15 20.12.2011 призначена на посаду старшого помічника прокурора м.Львова в прокуратурі Львівської області;

- запис №16 11.06.2012 призначена на посаду старшого прокурора м.Львова;

- запис №17 02.10.2012 призначена на посаду старшого прокурора новоутвореного відділу представництва інтересів громадян і держави в судах прокуратури м.Львова;

- запис №18 22.01.2015 призначена на посаду прокурора відділу представництва інтересів громадян і держави в судах;

- запис №19 11.08.2015 призначена на посаду прокурора відділу забезпечення представництва в судах управління представництва інтересів громадян та держави в суді;

- запис №20 14.04.2016 призначена на посаду прокурора відділу забезпечення представництва в суді управління представництва інтересів громадян або держави в суді;

- запис №21 23.07.2018 у зв`язку із змінами у структурі та штатному розписі прокуратури Львівської області вважати прокурором відділу забезпечення представництва в суді управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Львівської області;

- запис №22 11.09.2020 переведена на посаду прокурора відділу представництва інтересів держави з питань земельних відносин управління представництва інтересів держави в суді Львівської обласної прокуратури.

З аналізу змісту трудової книжки позивачки суд доходить висновку, що остання з 31.12.1996 по даний час перебуває на службі в органах прокуратури (спочатку Волинської, а на даний час Львівської обласної прокуратури) з загальною вислугою станом на момент звернення із заявою від 06.11.2024 про переведення на пенсію за вислугу років понад 25 років.

Також суд встановив, що згідно наказу прокурора Волинської області №38 від 24.01.2006, позивачці надано додаткову відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку з 10.02.2006 по 23.09.2008.

Доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 засвідчено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно листа Волинської обласної прокуратури від 20.09.2022 №21-154ВИХ-22, позивач з 24.09.2008 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 4-х, 5-ти та 6-ти річного віку. У вказаній відпустці позивач перебувала включно до 23.09.2011.

При цьому, відповідна відпустка позивачем переривалась двічі: у травні 2009 року на 1 місяць та у червні 2010 року на 1 місяць, що підтверджується відомостями з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5.

Водночас рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №18 від 14.11.2024 визначено загальну вислугу років ОСОБА_1 24 роки 5 місяців 29 днів.

Фактично ж спір між позивачем та органами ПФУ виникає в частині неврахування до вислуги ОСОБА_1 наступних періодів: жовтень, листопад, грудень 2005 року, січень 2006 року та січень, лютий березень 2007 року, тобто періодів, пов`язаних в перебуванні у відпустці в зв`язку з народженням дитини (23.09.2005) та перебуванні у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (січень-березень 2007 року), оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми відсутні відомості щодо сплати страхувальником страхових внесків.

З цього приводу суд відзначає, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних відомостей щодо сплати страхових внесків при фактичному працевлаштуванні особи не може ставитись у провину такій особі та не є підставою для позбавлення її права на пенсію, адже обов`язок щодо правильного нарахування та сплати страхових внесків покладається саме на особу-страхувальника.

Суд звертає увагу, що органи Пенсійного фонду України наділені повноваженнями проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Тому наявність сумнівів у відповідача може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового (в даному випадку спеціального) стажу.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №18 від 14.11.2024 та необхідність його скасування.

Згідно з ч.2ст.86 Закону України «Про прокуратуру» пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Суд погоджується з доводами позивача в тій частині, що розмір пенсії слід обчислювати з урахуванням відомостей, наявних в електронному виді в реєстрі застрахованих осіб, адже розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Довідка про заробіток за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд до 1 липня 2000 року обов`язково надається до органу Пенсійного фонду України у разі, якщо людина після 1 липня 2000 року набула менше п`яти років страхового стажу. У інших випадках довідка про заробітну плату надається за бажанням заявника, оскільки Пенсійний Фонд України володіє усією інформацією про доходи конкретного заявника.

З метою ефективного захисту порушених прав позивача суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 06.11.2024 про переведення на пенсію за вислугу років та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

Водночас вимога про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію, на думку суду, є передчасною, оскільки на виконання даного судового рішення Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ще не вчинено жодних дій.

Окрім цього, визначаючи відповідача, який має виконувати рішення зобов`язального характеру, суд виходить із такого.

Статтею 44 Закону України №1058 врегульований порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України №1058, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції на момент виникнення правовідносин) (далі Порядок №22-1).

Відповідно до п. 1.1 Порядку 22-1 в редакції, що діяла на час звернення позивача до органу Пенсійного фонду, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).

Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1, створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

За приписами п. 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, суд вважає, що аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 зумовлює такі висновки:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Сторонами не заперечується, що заява позивача розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, відтак, з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, на останнього й має бути покладено й обов`язок відновлення порушених прав позивача, оскільки саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не виконало свого обов`язку щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо зобов`язання вчинити дії.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій та рішення. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 18 від 14.11.2024 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2024 про переведення на пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.