Справа № 456/2986/25
Суддя: Головатий А. П.
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/31/25
Справа №456/2986/25

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

12.08.2025 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Малик О.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження у залі суду в місті Миколаїв Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 (м. Радехів) Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Процесуальні дії у справі.

02.06.2025 на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ВП №1 Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, подана представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Михалевським Ю.Р. В обґрунтування позову наводить наступне.

17.05.2025 о 09:33 год. за адресою: Львівська область, Шептицький район, м. Радехів, вул. Львівська, 50, поліцейський відділення поліції №1 (м. Радехів) Шептицького райнного відділу поліції ГУНП у Львівській області Ватраль Руслан Миколайович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4749468 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок. З оскаржуваної постанови вбачається, що 17.05.2025 о 09:26 год. позивач керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України. Представник позивача вказує, що таке не відповідає дійсності, позивача було зупинено у зв?язку з керуванням транспортним засобом марки «FORD XLT» з номерами іноземної реєстрації НОМЕР_1 . За твердженням позивача, жодних зауважень щодо ніби-то непристебнутого ременя безпеки працівником поліції висловлено не було, не було озвучено причину зупинки. Питання працівника поліції стосувалися чи являється водій військовослужбовцем та перевозить позивач зброю чи будь-які інші заборонені предмети. Представник позивача також покликається на те, що працівником поліції не було пред?явлено доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про відсутність таких доказів. Вважає, що його довірителя безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки у його діях відсутній склад такого правопорушення.

03.06.2025 суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області Сасом С.С. постановлено ухвалу, якою справу за вищевказаним позовом передано за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області.

07.07.2025 на адресу Миколаївського районного суду Львівської області надійшла ухвала Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.06.2025 про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до ВП №1 Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на розгляд за підсудністю разом із матеріалами адміністративної справи.

Ухвалою від 08.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання у справі на 14:30 год. 17.07.2025.

На виконання вимог ст. 269 КАС України суд скерував відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, згідно з якою визначив строк подачі відзиву на позовну заяву, та копію позовної заяви з доданими до неї документами.

14.07.2025 на адресу суду надійшла заява представника ГУНП у Львівській області, у якій такий вказав, що Відділення поліції №1 (м. Радехів) Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області не є належним відповідачем у цій справі, оскільки не є юридичною особою, а є територіальним відокремленим підрозділом ГУНП у Львівській області, не має коду ЄДРПОУ, не вважається суб?єктом владних повноважень, тому не може виступати відповідачем у цій справі. Представник ГУНП у Львівській області просив замінити відповідача на ГУНП у Львівській області.

Крім цього, разом із вищевказаною заявою представник ГУНП у Львівській області подав до суду відзив.

17.07.2025 на електронну пошту суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Михалевського Ю.Р. про відкладення розгляду справи.

30.07.2025 на електронну пошту суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Михалевського Ю.Р., у якому такий просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Ухвалою суду від 12.08.2025 на підставі положень ст. 48 КАС України залучено Головне управління Національної поліції України у Львівській області в якості другого відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 (м. Радехів) Шептицького РВП ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки первісний відповідач не є належним.

У вищевказаній ухвалі суд також визнав недоцільним починати розгляд справи спочатку, оскільки представник ГУНП у Львівській області разом із заявою про заміну неналежного відповідача належним, надіслав до суду відзив у справі з наданням відповідних доказів.

У відзиві, який надійшов до суду 17.07.2025, представник відповідача ГУНП у Львівській області вказав, що поліцейський СРПП ВП №1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції Ватраль Р.М. 17.05.2025 перебував на службі спільно із інспектором СРПП ВП №1 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції Любінцем Д.А. та здійснювали патрулювання вулиць міста Радехів, Шептицького району Львівської області. Під час здійснення нагляду за дорожнім рухом о 09:26 год. у м. Радехів по вул. Львівській, 50, було виявлено автомобіль марки «FORD XLT», н.з. НОМЕР_2 , на іноземній реєстрації, а також при наближенні якого було виявлено, що водій керує транспортним засобом, будучи непристебнутим ременем безпеки. Даний автомобіль було зупинено на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме п. 10 «зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні» та п. І «якщо водій порушив правила дорожнього руху». Після зупинки даного транспортного засобу було встановлено, що ним керував позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 . Під час розмови було встановлено, що даний водій є військовослужбовцем, а тому міг використовувати автомобіль з іноземною реєстрацією для виконання бойових завдань у зоні ведення бойових дій. Також водієві було роз?яснено, що окрім керування автомобілем на іноземній реєстрації, він керував ним будучи непристебнутим ременем безпеки. У подальшому на водія ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері ПДР за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. Дана подія була зафіксована на нагрудну камеру згідно із ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Відеозапис із нагрудної камери поліцейського проводився безперервно з моменту зупинки до завершення оформлення адміністративних матеріалів. На відеозаписі також зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем на іноземній реєстрації, а також факт керування без ременя безпеки, на що поліцейський вказав водієві після зупинки даного транспортного засобу, час по камері: «2025/05/17 09:19:53», що також було однією з причин зупинки, та повторно озвучено, час по камері: «2025/05/17 09:23:17». Громадянин ОСОБА_1 не заперечував порушення ним ПДР, а також не просив надати докази того, що він порушив правила дорожнього руху так як із вказаними порушеннями був згідний. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності по п. 5 ст. 121 КУпАП за оскаржуваною постановою стало порушення правил дорожнього руху, а саме порушення правил користування ременями безпеки, п. 2.3 «в» ПДР. Таким чином, представник відповідача ГУНП у Львівській області просить відмовити у задоволенні позову. Крім цього представник відповідача просить суд проводити розгляд справи за їх відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд встановив:

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4749468 від 17.05.2025, винесеної поліцейським відділення поліції №1 (м. Радехів) Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Ватралем Русланом Миколайовичем у зв?язку із тим, що 17.05.2025 о 09:26 год. у м. Радехів по вул. Львівська, 50, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки FORD XLT», н.з. НОМЕР_2 , обладнаним засобами пасивної безпеки, та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 121 КУпАП.

З досліджених судом відеозаписів, що були надані представником відповідача разом із відзивом, встановлено, що відеозйомка подій, що відбувалися, починаючи з 09:16 год. 17.05.2025 до моменту оформлення постанови за ч. 5 ст. 121 КУпАП та протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, велася безперервно. Відповідно до першого відеозапису, бодікамера «01847-001847», о 09:18:45 год. транспортний засіб з номерами іноземної реєстрації під керуванням позивача ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції. На відео чітко вбачається те, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки. Працівник поліції запитав позивача «Чого Ви не користуєтеся ремінцем?» На що позивач не відповів нічого. Пізніше працівник поліції повідомив причину зупинки транспортного засобу, запитав про наявність зброї, інших вилучених з цивільного обігу предметів у позивача, просив відкрити багажне відділення. Подальший відеозапис стосується оформлення матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно позивача.

Оцінка суду.

Між сторонами виник спір з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, щодо правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, які регулюються положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993, Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух», визначено обов`язки учасників дорожнього руху.

Згідно з п. 2.3 «в» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій та пасажири повинні користуватися ременями та іншими засобами пасивної безпеки: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми випливаєє, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону України «Про національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, включення портативного відеореєстратора (який закріплюється на форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) поліцейських під час здійснення повноважень) відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

У матеріалах справи наявні відеозаписи, долучені до відзиву представником відповідача. З досліджених відеозаписів, можна чітко встановити факт зупинкипозивача працівниками патрульної поліції, факт розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання протоколу за таке. З наведених відеозаписів чітко встановлено, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки. Таким чином, доводи представника позивача, наведені ним у позовній заяві, було спростовано представником ГУНП у Львівській області.

Відповідачем представлено суду належний та достатній доказ, який би спростовував доводи позивача та підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови, а саме долучений відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам КУпАП, оскільки в ній містяться точні дані, які відповідають вчиненому адміністративному правопорушенню та обставинам розгляду адміністративної справи. Відповідачем надано належні та допустимі докази, що стверджують факт вчинення позивачем зазначеного вище правопорушення.

Відтак, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до норм чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено органом, який має на це повноваження та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, підстав для скасування постанови судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача (відділення поліції №1 (м. Радехів) Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області), та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача ГУНП у Львівській області.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги положення ст. 139 КАС України, та з огляду на те, що позов до задоволення не підлягає, відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст. 48, 139, 143, 241, 242, 250, 255, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4749468, винесену 17.05.2025 поліцейським відділення поліції №1 (м. Радехів) Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Ватралем Русланом Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачі:

- відділення поліції №1 (м. Радехів) Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, місцезнаходження: вул. Львівська, 9, м. Радехів, Шептицький район, Львівська область, 80200;

- Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108833.

Повний текст рішення складено 12.08.2025.

Суддя Головатий А. П.