Справа № 320/46745/24
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року № 320/46745/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Щавінський В.Р., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування наказів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної митної служби України, Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування наказів, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Державної митної служби України від 05.09.2024 № 29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Державної митної служби України від 05.09.2024 № 30-дс «Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 05.09.2024 № 29-с»;

- визнати протиправним та скасувати подання дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження, відповідно до наказу Державної митної служби України від 26.07.2024 №26-ДС «Про порушення дисциплінарного провадження» відносно ОСОБА_1 , начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці №25-04/12-02-02/13209 від 28.08.2024;

- визнати протиправним та скасувати наказ Вінницької митниці від 12.09.2024 №463-с «Про оголошення наказу Державної митної служби України від 05.09.2024 №29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці;

- стягнути з Вінницької митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме: за період з 05.09.2024 року по дату ухвалення судового рішення.

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 відкрито провадження у справі № 320/46475/24 за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив про те, що його звільнення відбулося з підстав, не передбачених законом, з порушенням установленого законом порядку, свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених його прав.

Зазначає, що з 05.01.2015 позивач прийняв присягу державного службовця та в подальшому безперервно проходив державну службу в митних органах. З 24.05.2023 він був призначений на посаду начальника митного поста «Гайсин» на умовах строкового трудового договору, шляхом укладення контракту про проходження державної служби.

Зазначає, що за час проходження державної служби неодноразово був нагороджений відзнаками за високий професіоналізм, сумлінну трудову діяльність та сумлінне виконання службових обов`язків, про що свідчать відповідні подяки та грамоти.

23.07.2024 співробітниками Вінницької обласної прокуратури спільно з УСБУ у Вінницькій області, в рамках досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.03.2024 № 0000067, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України, в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України його було затримано.

В подальшому у рамках кримінального провадження № 0000067 від 26.03.2024 позивачу оголошено підозру. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2024 у справі № 127/24584/24 позивача відсторонено від посади начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці строком на 2 місяці до 24.09.2024. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2024 у справі № 127/24581/24 до позивача застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (строком до 21.09.2024), визначено позивачу заставу в розмірі 100 000 грн., у разі внесення якої на позивача покладено відповідні обов`язки визначені ухвалою.

Надалі, відповідно до Наказу Державної митної служби України від 26.07.2024 №26-ДС, який доведений до відома позивачеві листом Вінницької митниці від 29.07.2024 №7.12-1/12-02/10/5258 порушено дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 , утворено дисциплінарну комісію і відсторонено його від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження.

Позивач вважає, що Державною митною службою України допущені процесуальні порушення під час здійснення дисциплінарного провадження, щодо обмеження позивача у забезпеченні його прав та гарантій, що проявлялося у позбавлення можливості ознайомитись із матеріалами дисциплінарного провадження, участі у засіданні дисциплінарної комісії та надання пояснень державного службовця які є ключовим елементом дисциплінарної справи.

Крім того, позивач зазначає, що він не вчиняв дисциплінарного проступку. Вказує, що висновки про наявність ознак вчинення дисциплінарного проступку у вигляді порушення Присяги державного службовця та вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби не знаходять свого документального підтвердження та зводяться до цитування ухвал Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2024 у справі №127/24581/24 та від 25.07.2024 у справі №127/24584/24. Зазначає про відсутність обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000067 яким було би встановлено наявність ознак і складу злочину та доведено у встановленому законом порядку вини позивача, що виключає застосування дисциплінарного стягнення.

Зазначає, що у зв`язку із різким погіршенням стану здоров`я він з 05.09.2024 по 11.09.2024 перебував на лікарняному.

За результатами розгляду справи про дисциплінарне правопорушення дисциплінарною комісією 28.08.2024 було скеровано на адресу суб`єкта призначення подання дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 від 28.08.2024 № 25-04/12-02-02/13209.

05.09.2024 Державною митною службою України видано наказ №29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », яким застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби, припинено державну службу та звільнено позивача з займаної посади начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці, за порушення присяги державного службовця та вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби, припинивши дію контракту про проходження державної служби. Наказом Державної митної служби України від 05.09.2024 №30-дс «Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 05.09.2024 № 29-с», внесено зміни до наказу від 05.09.2024 №29-с, змінено пункту 2, в частині припинення державної служби та звільнення позивача з займаної посади начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці, за порушення Присяги державного службовця та вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби, визначивши днем звільнення перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, припинивши дію контракту про проходження державної служби від 22.05.2023 №42.

Наказом Вінницької митниці від 12.09.2024 №463-с, позивачеві оголошено наказ Державної митної служби України від 05.09.2024 №29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » та проведено повний розрахунок з позивачем.

Не погоджуючись із зазначеними діями та рішеннями Державної митної служби України та Вінницької митниці ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вказаним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 відкрито провадження по даній справі та визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач-1 - Державна митна служба України та відповідач-2 - Вінницька митниця проти позовних вимог заперечували, просили відмовити у їх задоволенні.

Вінницькою митницею подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач - 2 не визнає позов в цілому та, зокрема, в частині позовних вимог до Вінницької митниці щодо визнання протиправним та скасування наказу від 12.09.2024 №463-дс «Про оголошення наказу Державної митної служби України від 05.09.2024 №29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », стягнення з Вінницької митниці на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме за період з 05.09.2024 по дату ухвалення судового рішення. Наголошує на безпідставності тверджень позивача про фактичне застосування дисциплінарного стягнення та звільнення позивача в період його тимчасової непрацездатності. Зазначає про проведення розрахунку відповідно до вимог чинного законодавства, про що свідчить відсутність будь-яких зауважень з боку позивача.

Відповідач-2 наголошує, що наказ Вінницької митниці від №463-о від 12.09.2024 є похідним від наказу Державної митної служби України від 05.09.2024 №29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » та виданий на його виконання.

Звертає увагу, що позивача звільнено з займаної посади державної служби під час його відсторонення від посади без збереження заробітної плати на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2024.

Відповідачем-2 повідомив, що в разі поновлення позивача на посаді, з якої його було звільнено відповідно до наказу Державної митної служби України від 05.09.2024 №29-дс ( зі змінами), таке поновлення має бути саме з дати звільнення, тобто під час дії відсторонення позивача від посади без збереження заробітної плати. За таких обставин, вважає що вимога позивача про стягнення з Вінницької митниці заробітної плати за час вимушеного прогулу з 05.09.2024, під час відсторонення його від посади, є необґрунтованою.

Також, відповідачем-2 подано до суду копії матеріалів дисциплінарної справи, які були направлені Державною митною службою України до Вінницької митниці для приєднання їх до матеріалів дисциплінарної справи.

Державною митною службою подано до суду відзив на позовну заяву, в якому остання заперечувала проти задоволення позову. При цьому, відповідачем-1 зазначено про те, що позивача звільнено з начальника митного поста «Гайсин» Вінницької Митниці відповідно до положень чинного законодавства.

Відповідач-1 не погоджується із доводами позивача щодо незаконності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за відсутності відповідного судового рішення про встановлення вини позивача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого КК України. Зазначає, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 хоч і прийнято на підставі відомостей згідно матеріалів кримінального провадження, розпочатого щодо нього за ч. 3 ст. 368 КК України, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.

Вказує, що підставою для порушення дисциплінарного провадження та винесення оскаржуваного наказу стосовно позивача стали доповідна записка Департаменту відомчої безпеки та контролю Держмитслужби від 25.07.2024 №25-04/25-03/11632, наказ Держмитслужби «Про порушення дисциплінарного провадження» від 26.07.2024 № 26-дс, подання Дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 , від 28.08.2024 № 25-04/12-02-02/13209, абзац 5 п. 21 контракту про проходження державної служби від 22.05.2023 №42. Так, у ході дисциплінарного провадження, встановлено, що Департаментом відомчої безпеки та контролю листом Вінницької митниці від 23.07.2024 № 7.12-1/25/4/5146 отримано інформацію про те, що 23.07.2024 співробітниками Вінницької обласної прокуратури спільно з УСБУ у Вінницькій області, в рамках досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.03.2024 №0000067, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, затримано в порядку статті 208 КПК України начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці ОСОБА_1 під час одержання ним неправомірної вигоди за нестворення штучних перешкод суб`єктам ЗЕД під час митного оформлення.

Вказує, що інформація про факт затримання працівниками правоохоронних органів керівника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці, була опублікована на значній кількості офіційних сайтів державних органів України, національних Інтернет ресурсах, стала предметом глибокого обурення громадського суспільства. В обгрунтування наводяться публікації з офіційного веб-сайті Вінницької обласної прокуратури від 26.07.2024, з офіційної сторінки Вінницької обласної прокуратури у соціальній мережі «Facebook» від 26.07.2024, офіційній сторінці Управління Служби безпеки України у Вінницькій області у соціальній мережі «Facebook», на офіційному веб-сайті Вінницької обласної військової адміністрації, публікаціями від 26.07.2024 на офіційних сторінках Вінницької обласної військової адміністрації у соціальних мережах «Facebook» та «Telegram», офіційного веб-сайту Вінницького міського суду Вінницької області. Зазначається, що факт затримання начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України, висвітлено також в багатьох засобах масової інформації (інтернет-ресурсах) про що свідчить, зокрема публікація від 28.07.2024 інтернет-видання «Судово-юридична газета в Україні», публікація від 26.07.2024 Інтернет-видання «Суспільне Вінниця», публікація від 26.07.2024 Інтернет-видання «Вінниця.іnfo», публікація від 26.07.2024 Інтернет-видання «Новини Вінниці», публікація від 26.07.2024 Інтернет-видання «Реформатор», публікація від 26.07.2024 Інтернет-видання «I-vin.info», публікація від 26.07.2024 Інтернет-видання «Реал».

Зазначає, що опубліковані факти набули широкого інформаційного розголосу, а також значного медійного резонансу, що у свою чергу несе негативні (шкідливі) наслідки, які дискредитують не тільки посадову особу, а і державний орган в цілому в якому така особа працює, крім того вказана інформація призвела до репутаційних втрат, а також приниження авторитету Держмитслужби, Вінницької митниці, митних органів України їх посадових осіб та державної служби в цілому з огляду на рівень посади, яку займав позивач. Вказує, що в той час, як вся країна працює для єдиної надмети, позивач, як посадова особа Вінницької митниці, відокремленого підрозділу Держмитслужби, допустив вчинки, які в умовах воєнного стану викликають обурення у всього суспільства та призводять до негативних наслідків для національної безпеки України.

Вказує, що дисциплінарною комісією дотримано всіх процедурних та процесуальних положень Закону України «Про державну службу» та Порядку здійснення дисциплінарного провадження затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1039 від 04.12.2019 в частині прийняття рішення про порушення та подальшого здійснення дисциплінарного провадження відносно позивача.

Позивачем, 10.01.2025 подано заяву про зміну (доповнення) підстав позову, в якій, окрім підстав позову зазначених у позовній заяві, доповнено підстави позову. Зазначається про те, що дисциплінарна комісія не досліджувала самого факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, не визначила всіх елементів складу дисциплінарного проступку (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона), а здійснила посилання на обставини досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.03.2024 №0000067. Позивач зазначає, що не вчиняв зазначених у поданні дисциплінарної комісії дисциплінарних проступків. Вважає, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності є незаконним, оскільки зміст дисциплінарних проступків, які зазначені у поданні дисциплінарної комісії зводиться виключно до обставин затримання позивача за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 368 КК України та висвітлення цієї події на значній кількості офіційних сайтів державних органів та національних інтернет-ресурсах. Вказує, що матеріали дисциплінарної справи стосовно нього не містять жодних доказів порушення ним присяги державного службовця, або дій, що шкодять авторитету державної служби та ґрунтуються виключно на припущеннях і документах отриманих в рамках досудового розслідування.

Зазначає, що в порушення гарантій державного службовця визначених ст. 74 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», ні у відповідь на адвокатський запит, ні у відповідь на клопотання дисциплінарною комісією не було надано можливість ознайомитись із матеріалами дисциплінарної справи.

Позивач вказує також, на протиправність дій дисциплінарної комісії щодо складання акту про відмову у наданні пояснень від 19.08.2024 та вказує на обґрунтовану неможливість надання пояснень за відсутності письмового дозволу слідчого або прокурора на розголошення відомостей досудового розслідування. Зазначає також про покладений на нього ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2024 у справі № 127/24581/24 обов`язок не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Вінниця), без дозволу слідчого, прокурора або суду, що унеможливлювало його участь у для розгляду дисциплінарної справи, що відбувався в місті Києві, як і участь в засіданні дистанційно в режимі відеоконференції, через відсутність технічних засобів.

Державною митною службою України подані заперечення на заяву про доповнення підстав позову, в яких відповідач-1 не погоджується з доводами позивача та вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

У судових засіданнях позивач та його представник позивача позовні вимоги підтримували, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, розглянувши документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

24.05.2023 ОСОБА_1 призначений на посаду начальника митного поста «Гайсин» на умовах строкового трудового договору, шляхом укладення контракту про проходження державної служби.

23.07.2024 співробітниками Вінницької обласної прокуратури спільно з УСБУ у Вінницькій області, в рамках досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.03.2024 №0000067, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України, в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України затримано ОСОБА_1 .

У рамках кримінального провадження №0000067 від 26.03.2024 ОСОБА_1 повідомлено про підозру. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2024 у справі № 127/24584/24 позивача відсторонено від посади начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці строком на 2 місяці до 24 вересня 2024 року. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2024 у справі № 127/24581/24 до позивача було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (строком до 21.09.2024), визначено ОСОБА_1 заставу в розмірі 100000 грн., у разі внесення якої на нього покладено відповідні обов`язки визначені ухвалою.

Наказом Державної митної служби України від 26.07.2024 № 26-дс, на підставі доповідної записки Департаменту відомчої безпеки та контролю Держмитслужби від 25.07.2024 №25-04/25-03/11632, порушено дисциплінарне провадження стосовно начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці ОСОБА_1 , утворено дисциплінарну комісію для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 , відсторонено ОСОБА_1 начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження.

За результатами розгляду справи про дисциплінарне правопорушення дисциплінарною комісією 28.08.2024 скеровано на адресу суб`єкта призначення подання дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 від 28.08.2024 № 25-04/12-02-02/13209.

05.09.2024 Державною митною службою України видано наказ № 29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », яким застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби, припинено державну службу та звільнено позивача з займаної посади начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці, за порушення присяги державного службовця та вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби, припинивши дію контракту про проходження державної служби. Наказом Державної митної служби України від 05.09.2024 № 30-дс «Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 05.09.2024 № 29-с», внесено зміни до наказу від 05.09.2024 № 29-с, змінено пункту 2, в частині припинення державної служби та звільнення позивача з займаної посади начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці, за порушення Присяги державного службовця та вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби, визначивши днем звільнення перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, припинивши дію контракту про проходження державної служби від 22.05.2023 №42.

Наказом Вінницької митниці Державної митної служби України від 12.09.2024 №463-с, позивачеві оголошено наказ Державної митної служби України від 05.09.2024 №29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » та проведено повний розрахунок з позивачем відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, предметом спору є оскарження наказу Державної митної служби України від 05.09.2024 № 29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із займаної посади державної служби за вчинення ним дисциплінарних проступків, передбачених п. 1, п. 4 частини другої ст. 65 Закону України «Про державну службу», Наказу Державної митної служби України від 05.09.2024 № 30-дс «Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 05.09.2024 № 29-с», наказу Вінницької митниці від 12.09.2024 № 463-с «Про оголошення наказу Державної митної служби України від 05.09.2024 № 29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » та проведення повного розрахунку, а також поновлення позивача на посаді державної служби та виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У зв`язку з чим, суду підлягає перевірка на відповідність спірних наказів та дій суб`єктів владних повноважень вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України із дотриманням судом принципів адміністративного судочинства визначених частиною третьою вказаної статті.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Приписами статей 6 та 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Утвердження правової держави відповідно до приписів ст. 1, другого речення ч. 3 ст. 8, ст. 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Згідно зі статтею 51 Кодексу законів про працю України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі Закон - №889-VIII) цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 5 Закону №889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

За правилами частини 1 статті 34 Закону №889-VIII призначення на посаду державного службовця здійснюється безстроково, крім випадків, визначених цим та іншими законами України.

Пунктом 4 частини першої статті 83 Закону №889-VIII визначено, що державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення.

Підстави для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення наведені у статті 87 Закону №889-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; управління персоналом державних органів; реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Частиною 2 ст. 1 Закону №889-VIII визначено, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону №889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Серед визначених Законом №889-VIII понять в статті 2 вказано, що посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Принципи державної служби визначені статтею 4 Закону № 889-VIII, серед яких: верховенство права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; професіоналізм - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; законність - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; доброчесність - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень.

Відповідно до ст. 7 Закону №889-VIII державний службовець, серед визначеного, має право на: повагу до своєї особистості, честі та гідності, справедливе і шанобливе ставлення з боку керівників, колег та інших осіб; чітке визначення посадових обов`язків; належні для роботи умови служби та їх матеріально-технічне забезпечення; просування по службі з урахуванням професійної компетентності та сумлінного виконання своїх посадових обов`язків; оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності; захист від незаконного переслідування з боку державних органів та їх посадових осіб у разі повідомлення про факти порушення вимог цього Закону.

Державні службовці також реалізують інші права, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах (ч. 2 ст. 7 Закону №889-VIII).

Основні обов`язки державного службовця закріплені статтею 8 Закону №889-VIII, зокрема:

- дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;

- забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;

- сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення);

- додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно ст. 9-1 Закону №889-VIII доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Державний службовець при вступі чи проходженні державної служби зобов`язаний повідомити службу управління персоналом про його засоби електронної пошти чи інші засоби телекомунікаційного зв`язку з ним з метою їх використання для доведення до відома державного службовця інформації або документів.

Інформація або документи, надіслані поштою, в тому числі електронною, чи шляхом передачі з використанням інших засобів зв`язку вважаються такими, що доведені до відома державного службовця на п`ятий календарний день з моменту їх відправлення.

Відповідно до статті 36 Закону №889-VIII особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає присягу державного службовця такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки», та з чого слідує, несумлінне виконання державним службовцем його посадових обов`язків та інших законних вимог, що нерозривно пов`язано, та об`єктивно має наслідком порушення Присяги таким державним службовцем.

Відповідно до статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ст. 65 Закону № 889-VIII).

Згідно з ч.2 ст. 65 Закону №889-VIII, дисциплінарним проступком серед перелічених, є 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Згідно ч 3 ст. 65 Закону №889-VIII державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

Дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 порушено 26.07.2024 №26-дс, на підставі доповідної записки Департаменту відомчої безпеки та контролю Держмитслужби від 25.07.2024 №25-04/25-03/11632, подання Дисциплінарної комісії складено 26.07.2024. Наказ про застосування відносно позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з державної служби датований 05.09.2025.

На момент винесення Держмитслужбою та Вінницькою митницею спірних наказів позивач ОСОБА_1 перебував на посаді начальника Митного поста «Гайсин» Вінницької митниці.

Відповідно до п. 1 Положення про Вінницьку митницю (далі - Митниця), що затверджений наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 № 289 (далі - Положення № 289) є митним органом, який у зоні своєї діяльності безпосередньо здійснює митну справу, забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи, а також реалізацію делегованих повноважень Державної митної служби України, як її відокремлений підрозділ. Зоною діяльності митниці є територія Вінницької області, Україна.

Пунктом 7 Положення № 289, Митниця здійснює свої повноваження (у тому числі й окремі делеговані повноваження Держмитслужби), як безпосередньо, так і через митні пости, які є структурними підрозділами Митниці.

Згідно положення про митний пост «Гайсин» Вінницької митниці (далі - Митний пост) затвердженого наказом Вінницької митниці від 25.06.2021 № 29 (далі - Положення № 29), Митний пост є митним органом, який входить до складу Вінницької митниці як структурний підрозділ і в зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань покладених на Митницю.

Згідно п. 16 Положення № 29 керівництво Митним постом здійснює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади Головою Держмитслужби в порядку, визначеному законодавством.

Митний пост у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, міжнародними договорами України, згоду на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Митним кодексом України (далі - Кодекс), актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства фінансів України, іншими актами законодавства, розпорядчими документами Державної митної служби України (далі - Держмитслужби), дорученнями Голови Держмитслужби (особи, яка виконує його обов`язки), його першого заступника та заступників, наказами Митниці, дорученнями начальника Митниці (особи, яка виконує його обов`язки) його першого заступника та заступників, положенням про Вінницьку митницю та цим Положенням (пункт 3 Положення № 29).

Посадові обов`язки посадових осіб Митного поста визначаються посадовими інструкціями, розробленими та затвердженими у порядку, визначеному законодавством, та встановлюють межі компетенцій та спосіб реалізації функцій Митного поста (пункт 10 Положення № 29).

Посадові обов`язки та права начальника Митного поста, його заступника та інших посадових осіб Митного поста визначаються їх посадовими інструкціями (пункт 18 Положення № 29).

У свою чергу, посадова інструкція - документ, що містить інформацію про посаду державної служби, мету посади, визначає основні посадові обов`язки, права державного службовця, перелік суб`єктів зовнішньої службової комунікації та спеціальні умови служби на відповідній посаді.

Метою посади відповідно до посадової інструкції начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці, (далі - Посадова інструкція), є забезпечення дотримання норм чинного законодавства при здійсненні митного контролю та митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та особистого користування, які переміщуються через митний кордон України, справляння податків і зборів та виконання інших завдань та функцій, передбачених Кодексом.

Пунктом 3 посадової інструкції начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці затвердженої 19.06.2023 року, визначено наступні посадові обов`язки начальника митного поста: 1. Здійснення керівництва діяльністю та організація роботи митного поста «Гайсин»; 2. Безпосереднє здійснення митної справи, контроль за додержанням усіма юридичними й фізичними особами законодавства України з питань митної справи; 3. Застосування відповідно до законів України заходів тарифного й нетарифного регулювання, повне та своєчасне справляння податків, зборів (інших обов?язкових платежів) при переміщенні товарів і транспортних засобів комерційного призначення та особистого користування через митний кордон України або проведенні митних процедур; 4. Контроль за роботою складів тимчасового зберігання та звітності по СТ3 Забезпечення ведення обліку осіб, які під час провадження своєї діяльності є учасниками відносин, що регулюються законодавством України з питань митної справи; 5. Ужиття заходів до захисту інтересів споживачів товарів, недопущення ввезення на територію України та випуску у вільний обіг неякісних товарів, товарів, що завдають шкоди навколишньому середовищу й не відповідають чинним в Україні стандартам і вимогам; 6. Створення сприятливих умов для прискорення товарообігу, збільшення обсягів пасажиропотоку та вантажопотоків через митний кордон України та захисту прав інтелектуальної власності юридичних і фізичних осіб у процесі здійснення зовнішньоекономічної діяльності; 7. Реалізація заходів з управління ризиками шляхом виконання митних формальностей, визначених за результатами застосування системи управління ризиками, та внесення в установленому порядку інформації про результати їх виконання до автоматизованої системи митного оформлення товарів; Забезпечення контролю проходження відповідними групами товарів заходів офіційного контролю; Боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил. 8. Залучення суб?єктів ЗЕД (підприємств) до отримання статусу «Авторизованого економічного оператора» та спрощень; 9. Забезпечення у межах повноважень, визначених законом, реалізацію державної політики щодо державної таємниці та захисту інформації з обмеженим доступом, контроль за її збереженням, кіберзахист, технічний та криптографічний захист інформації. Організація виконання існуючих вимог щодо: - ??режиму секретності у зв?язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці працівників Митного поста; - ??захисту інформації (режиму секретності) в автоматизованих системах автоматизованих робочих місць) працівниками; 10. Надання обов?язкових до виконання розпоряджень, доручень працівникам митного поста, контроль за їх виконанням. Забезпечення додержання працівниками Митного поста: -? ?виконавської дисципліни; - ??порядку ведення діловодства; - ??правил внутрішнього службового розпорядку; - ??вимог нормативно-правових актів з охорони праці; - ??правил пожежної безпеки; 11. Вжиття у межах компетенції заходів щодо запобігання корупції, контроль за їх реалізацією. У разі виявлення чи одержання інформації про вчинення підлеглим корупційного, пов?язаного з корупцією або іншого правопорушення у сфері службової діяльності, вжиття у межах компетенції заходів щодо його припинення та негайне повідомлення про такі факти підрозділ з питань запобігання та протидії корупції; 12. Здійснення інших повноважень, передбачених Положенням про митний пост «Гайсин».

Відповідно до частини першої ст. 36 Закону № 889-VІІІ, особа призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця сумлінно виконувати свої обов`язки».

Крім того, відповідно до пунктів 1.6, 5.3 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби та Правил етичної поведінки працівників Державної митної служби, які затверджені наказом Держмитслужби від 02.09.2021 №668 поведінка працівників має забезпечувати довіру суспільства до Держмитслужби, працівникам забороняється використовувати свої повноваження або своє службове становище в особистих (приватних інтересах) чи в неправомірних особистих інтересах інших осіб, у тому числі використовувати свій статус та інформацію про місце роботи з метою отримання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач склав Присягу державного службовця 05.01.2015.

З тексту Присяги вбачається, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно правового характеру, конституційного зобов`язання державного службовця.

Таким чином, під порушенням Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Аналогічної позиції дотримується Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.04.2020 у справі №826/10854/17.

Разом з тим, досліджуючи зміст посадової інструкції начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці, в сукупністю із іншими матеріалами дисциплінарного провадження, дисциплінарною комісією не конкретизуються дії, які розцінюються як такі, що суперечать покладеним посадовою інструкцію на начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці обов`язкам.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону №889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження), зокрема, суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) (ч. 1 ст. 69 Закону №889-VIII).

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення (ч. 2 ст. 69 Закону №889-VIII).

Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів (ч. 3 ст. 69 Закону №889-VIII).

Члени дисциплінарної комісії здійснюють свої повноваження на громадських засадах (ч. 5 ст. 69 Закону №889-VIII).

Відповідно до ч. 10 ст. 69 Закону №889-VIII результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку (ч. 11 ст. 69 Закону № 889-VIII).

Згідно ст. 71 Закону № 889-VIII порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

Державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків у разі виявлення порушень, встановлених пунктами 1, 7-10 та 14 частини другої статті 65 цього Закону, за які до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення (ч. 1 ст. 72 Закону №889-VIII).

В контексті спірних правовідносин, наказом Державної митної служби України від 26.07.2024 № 26-дс ОСОБА_1 був відсторонений від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження. Цим же наказом вказано на необхідність керівнику Вінницької митниці забезпечити дотримання ОСОБА_1 правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2024 у справі № 127/24584/24, в порядку ст. 154, 155 КПК України, відсторонено ОСОБА_1 від посади начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці, строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 вересня 2024 року.

У постанові від 14.04.2020 у справі №808/505/17 Верховний Суд у складі колегії касаційного адміністративного суду зазначив, що слід розрізняти «відсторонення від посади», яке відбувається у рамках досудового розслідування за правилами КПК України, від «відсторонення від виконання посадових обов`язків» на підставі статті 72 Закону №889-VIII.

Так, з конструкції статті 72 Закону № 889-VIII слідує, що державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження і, в такому разі, зобов`язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження.

Крім того, частиною шостою цієї статті визначено, що відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків у разі вчинення ним корупційного правопорушення здійснюється відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Між тим, оскільки у даній справі відсторонення ОСОБА_1 від посади являлося заходом забезпечення кримінального провадження №0000067 внесеного до ЄРДР 26.03.2024 і регулювалося положеннями кримінального процесуального законодавства, то положення статті 72 Закону № 889-VIII та Закону України «Про запобігання корупції» не можуть розповсюджувати свою дію на спірні правовідносини.

Водночас, положеннями кримінального процесуального законодавства, а саме Главою 14 «Відсторонення від посади» КПК України, не врегульовано питання щодо порядку відсторонення від посади, зокрема, чи має особа, яку відсторонено від посади, бути присутньою на робочому місці, а також правові наслідки такого відсторонення.

Тому, слід виходити з мети, з якою такий захід забезпечення кримінального провадження був обраний.

Статтею 155 КПК України визначено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування або суду під час судового провадження із клопотанням про відсторонення особи від посади.

Відсторонення ОСОБА_1 від посади вирішувалося слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області ухвалою від 25.07.2024 у справі №127/24584/24 за клопотанням заступника начальника відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Мотивуючи зазначену ухвалу слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області вказував, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці зможе незаконно впливати на свідків злочину, яким можуть бути відомі обставини вчинення даного корупційного кримінального правопорушення.

Отже, продовжуючи обіймати таку посаду, в силу службових обов`язків, ОСОБА_1 матиме реальну можливість вчинити дії спрямовані на знищення чи підроблення документів, які мають значення для досудового розслідування і судового розгляду провадження, яке на цей час розслідується відносно нього. Використовуючи своє службове становище, може незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження (свідків, потерпілих, тощо) або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, що не забезпечить та не сприятиме всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин вчинення кримінального правопорушення та прийняття кінцевого процесуального рішення у провадженні.

Разом із тим, невчинення позивачем перелічених дій мало б місце лише за умови його відсутності на робочому місці. Тобто, відсторонення позивача від посади передбачало неможливість його знаходження на робочому місці і як наслідок дотримання правил внутрішнього службового розпорядку та сприяння здійсненню дисциплінарного провадження.

Наведене узгоджується із позицією Верховного суду у постанові від 14.04.2020 у справі №808/505/17.

Відтак, виконання ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2024 у справі №127/24584/24, в порядку ст. 154, 155 КПК України, про відсторонення ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження №0000067 від посади начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці, строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.09.2024, виключає практичну реалізацію п. 5 наказу Державної митної служби України від 26.07.2024 №26-дс в частині забезпечити дотримання ОСОБА_1 правил внутрішнього службового розпорядку та сприяння здійсненню дисциплінарного провадження.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 73 Закону №889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Порядок обліку та роботи з дисциплінарними справами встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (ч. 4 ст. 73 Закону №889-VIII).

Відповідно до ст. 75 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Відповідно до ст. 75 Закону №889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

За ст. 76 Закону №889-VIII державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

За ст. 77 Закону №889-VIII слідує, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

У разі виявлення за результатами розгляду ознак кримінального чи адміністративного правопорушення суб`єкт призначення зобов`язаний протягом трьох календарних днів передати відповідну заяву та копію матеріалів справи до відповідного правоохоронного органу.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

У разі відмови державного службовця від одержання копії наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження такий документ не пізніш як у триденний строк з дня прийняття рішення надсилається державному службовцеві за місцем його проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Право на оскарження наказу визначено ст. 78 Закону №889-VIII.

Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначає Порядок здійснення дисциплінарного провадження, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039 (далі - Порядок №1039).

Згідно із п. 2 Порядку №1039 процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Вказана процедура є обов`язковою, а вказаний у ній перелік є обов`язковим та не підлягає розширеному тлумаченню.

Пунктом 4 Порядку №1039 встановлено, що дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі державний службовець). дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Зокрема, п. 25 Порядку №1039 встановлено, що тривалість формування дисциплінарної справи не може перевищувати 20 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 30 календарних днів.

Відповідно до п. 31 Порядку №1039 комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді.

Державний службовець має право: бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.

Згідно пункту 34 Порядку 1039, результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами. які брали участь у голосуванні.

Пропозиція (подання) складається із вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

У вступній частині зазначаються: - дата складення; - відомості щодо підстав для порушення дисциплінарного провадження; - прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, його посада, інші відомості, що мають значення для здійснення дисциплінарного провадження.

У мотивувальній частині зазначаються:

у разі відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: - факти, що підтверджують відсутність вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку із відповідним обґрунтуванням; - заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду;

у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: - факти, що підтверджують вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, з посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів; - обставини, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; - ступінь вини державного службовця; - характер дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків; - відомості, що характеризують державного службовця, обставини, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарну відповідальність державного службовця, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та ставлення державного службовця до державної служби; заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду.

У резолютивній частині зазначаються:

у разі відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: - прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, висновок про відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку; - пропозиція про закриття дисциплінарного провадження;

у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку:

- висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку. передбаченого відповідним пунктом частини другої статті 65 Закону, та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; - вид дисциплінарного стягнення, рекомендованого до застосування, передбачений відповідною частиною статті 66 Закону, або обставини, що виключають можливість накладення дисциплінарного стягнення.

Враховуючи вищезазначене слідує, що дисциплінарне провадження порушується відносно державного службовця в разі виявлення та перевірки вчинення останнім порушень положень Закону №889-VIII, вчинення ним діяння, прирівняного до дисциплінарного проступку, встановлення вини, ступеню та характеру вчиненого проступку, обставин проступку, характеризуючи відомостей державного службовця, зібрання усіх документів та інформації, яка може підтвердити чи спростувати відношення державного службовця до проступку.

Відповідно, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа із дотриманням положень Закону №889-VIII та Порядку №1039, яка має містити у собі повний виклад та зібрання усіх достатніх та належних доказів та інформації з метою та на виконання повноважень дисциплінарної комісії за наслідками проведення такого дисциплінарного провадження, з дотриманням прав державного службовця, відносно якого порушено дисциплінарне провадження, що закінчується пропозицією комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

В свою чергу, суб`єкти призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії, які є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження, у зв`язку з чим у суб`єкта призначення має виключні повноваження на прийняття одного з двох рішень, врахувати пропозицію комісії застосувати до державного службовця дисциплінарне стягнення чи відхилити, закрити дисциплінарне провадження.

Законодавство також передбачає, що дисциплінарне стягнення не може бути застосовано до державного службовця на час перебування на лікарняному та/або у відпустці, у відрядженні та відповідно, державний службовець не обмежений в праві на наданні до комісії своїх пояснень та доказів, користуватися правовою допомогою адвоката.

В даній справі дисциплінарне провадження порушено наказом №26-дс від 26.07.2024 на підставі доповідної записки Департаменту відомчої безпеки та контролю Держмитслужби від 25.07.2024 №25-04/25-03/11632 для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчинення дисциплінарних проступків стосовно начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці ОСОБА_1 із його відстороненням від виконання посадових обов`язків на час проведення дисциплінарного провадження.

Наказом №26-дс від 26.07.2024, на підставі якого порушено дисциплінарне провадження відносно позивача утворено дисциплінарну комісію для здійснення дисциплінарного провадження у складі згідно додатком. Додаток до наказу № 26-дс від 26.07.2024 яким визначено склад дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 підписаний заступником директора департаменту - начальником управління кадрового забезпечення апарату Департаменту по роботі з персоналом.

Абзацом другим пункту 10 Порядку №1039 визначено, що склад дисциплінарної комісії затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази затвердження суб`єктом призначення складу дисциплінарної комісії, яка визначена додатком №26-дс від 26.07.2024, склад якої визначено іншою особою - заступником директора департаменту - начальником управління кадрового забезпечення апарату Департаменту по роботі з персоналом, що є порушенням вимог абзацу другого пункту 10 Порядку №1039.

Надана Вінницькою митницею на виконання ухвали суду дисциплінарна справа №125 згідно опису містить наступні сформовані матеріали:

- Наказ Держмитслужби від 26.04.2024 №26-дс «Про порушення дисциплінарного провадження»;

- Доповідна записка Департаменту відомчої безпеки та контролю від 25.07.2024 №25-04/25-03/11632;

- Лист Голови дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 «Про надання матеріалів» до Вінницької митниці від 08.08.2024 №12-02-02/7.12/15-дс-вих;

- Лист Вінницької митниці «Про надання матеріалів» від 12.08.2024 №7.12-1/12-02/4/5596;

- Службова характеристика ОСОБА_1 ;

- Пояснення в. о. начальника Вінницької митниці Антона Борисенка;

- Відомості щодо наявності заохочень у ОСОБА_1 ;

- Відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень у ОСОБА_1 ;

- Результати оцінювання службової діяльності;

- Посадова інструкція начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці;

- Копія Наказу від 25.06.2021 №29 «Про затвердження Положення про митний пост «Гайсин» Вінницької митниці» та Положення про митний пост «Гайсин» Вінницької митниці;

- Копія Наказу від 29.10.2020 №489 «Про затвердження положень про територіальні органи Держмитслужби» та Положення про Вінницьку митницю;

- Копія наказу від 30.05.2024 №166 «Про розподіл обов?язків між начальником Вінницької митниці та його заступниками»;

- Копія наказу від 23.07.2024 №524-ав «Про надання відпустки ОСОБА_4 »;

- Повідомлення адвоката Вадима Спірідонова інтересах ОСОБА_1 від 07.08.2024;

- Лист Голови дисциплінарної комісії на Департамент відомчої безпеки та контролю від 08.08.2024 №12-02-02/25/16-дс-вих;

- Лист Департаменту відомчої безпеки та контролю від 12.08.2024 №25-04/25-03/12578 (з додатками);

- Лист Вінницької митниці «Про надання матеріалів» від 12.08.2024 №7.12-1/12-02/4/5613;

- Копія наказу Держмитслужби «Про призначення ОСОБА_1 »;

- Копія Контракту від 22.05.2023 №42 про проходження державної служби;

- Адвокатський запит адвоката Вадима Спірідонова в інтересах ОСОБА_1 від 11.08.2024 (з додатками);

- Лист Держмитслужби «Про розгляд запиту» від 16.08.2024 №25-04/25-04/8.19/254 (з додатками);

- Лист Голови дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 «Про розгляд дисциплінарної справи» від 13.08.2024 №12-02-02/10/17-дс-вих;

- Скриншот підтвердження відправлення на електронну адресу ОСОБА_1 ;

- Повідомлення адвоката Вадима Спірідонова в інтересах ОСОБА_1 від 18.08.2024 (з додатками);

- Акт про відмову від надання пояснень від 19.08.2024;

- Подання дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 від 28.08.2024 №25-04/12-02-02/13209;

- Лист голови дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 «Про надання пояснень» від 28.08.2024 №12-02-02/10/20-дс-вих;

- Скриншот підтвердження відправлення на електронну адресу ОСОБА_1 .

Пунктами 19-23 Порядку №1039 визначено, що формою роботи Комісії, дисциплінарної комісії є засідання. Засідання Комісії, дисциплінарної комісії є правоможним, якщо в ньому бере участь не менше половини її членів від загального складу.

Члени Комісії, дисциплінарної комісії, державний службовець та інші особи, які є учасниками дисциплінарного провадження, у разі наявності поважних причин можуть брати участь у засіданні дистанційно в режимі відеоконференції, повідомивши про такі причини головуючому на засіданні Комісії, голові дисциплінарної комісії шляхом використання засобів електронної комунікації не пізніше ніж як за один день до проведення засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія також може прийняти рішення про проведення засідання дистанційно в режимі відеоконференції з використанням відповідних технічних засобів, про що зазначається в протоколі засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

Перед початком засідання Комісії, дисциплінарної комісії її члени, державний службовець, а також інші особи, які беруть участь у засіданні дистанційно у випадках, визначених абзацами першим і другим цього пункту, пред`являють паспорт громадянина України або інший документ, який посвідчує особу.

Під час проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії дистанційно в режимі відеоконференції забезпечується належна якість зображення та звуку, розгляд питань здійснюється з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.

У разі неможливості проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії дистанційно в режимі відеоконференції через технічні проблеми, такі технічні проблеми фіксуються працівниками спеціального структурного підрозділу апарату НАДС, відповідального за організаційне та матеріально-технічне забезпечення роботи Комісії (далі - спеціальний структурний підрозділ НАДС) із залученням інших структурних підрозділів апарату НАДС (у разі потреби), дисциплінарною комісією шляхом складення відповідного акта, який долучається до протоколу засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

Фіксація проведення засідання за допомогою технічних засобів може здійснюватися за рішенням членів Комісії, дисциплінарної комісії та згоди державного службовця.

Рішення Комісії, дисциплінарної комісії оформляється протоколом.

У разі проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії дистанційно в режимі відеоконференції рішення Комісії, дисциплінарної комісії може оформлюватися протоколом в електронній формі, який підписується присутніми на засіданні членами Комісії, дисциплінарної комісії із накладенням кваліфікованого електронного підпису з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.

У протоколі зазначаються прізвище та ініціали головуючого на засіданні Комісії, голови і секретаря дисциплінарної комісії, присутніх на засіданні членів Комісії, дисциплінарної комісії, експертів (фахівців) у відповідній сфері та/або з відповідних питань, представників державних органів (у разі їх залучення), місце, дата та спосіб проведення засідання, час початку і закінчення засідання, порядок денний, результати розгляду порядку денного, результати голосування за кожним пунктом порядку денного, прийняті рішення.

Комісія, дисциплінарна комісія на своєму засіданні приймає рішення про початок розгляду дисциплінарної справи та про початок формування дисциплінарної справи.

Матеріали дисциплінарного провадження мають містити усі необхідні докази та інформацію, зібрану в ході дисциплінарного провадження із викладенням пропозиції чи поданого до суб`єкта призначення подання.

Суд наголошує, що для встановлення наявності чи відсутності в діях/бездіяльності державного службовця дисциплінарного проступку, визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, призначається дисциплінарне провадження, метою якого є визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку. В межах дисциплінарного провадження державний службовець має права, як гарантія об`єктивного та неупередженого розгляду відносного нього справи, зокрема, право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи, право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи та лише в межах дисциплінарного провадження дисциплінарні комісії можуть зробити висновок про наявність вини державного службовця, ступеня такої вини з урахуванням тяжкості вчиненого проступку, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, тощо.

Вказана позиція суду підтверджується зазначеними вище нормами діючого законодавства та узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними в постанові від 08.02.2023 у справі №160/19669/21.

Приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази в сукупності із доводами сторін, суд вбачає, що дисциплінарною комісією, в порушення вимог ст. 75 Закону №889-VIII не взято до уваги відсутність позивача на засіданні комісії та ненадання державним службовцем пояснень із причин, які приймаються судом як поважні.

Матеріали дисциплінарного провадження містять лист Державної митної служби України від 13.08.2024 №12-02-02/10/17-дс-вих, який направлений на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким запрошено ОСОБА_1 на засідання дисциплінарної комісії для здійснення стосовно нього дисциплінарного провадження, яке відбулося 19.08.2024 у приміщенні Держмитслужби за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11г, каб. 227. Цим же листом, позивачеві запропоновано надати пояснення державного службовця у письмовому вигляді.

Судом враховуюється, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2024 у справі №127/24581/24 до позивача застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21.09.2024. Цією ж ухвалою позивачу визначено заставу в розмірі 100000 грн., у разі внесення якої на нього покладаються наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

- утримуватись від спілкування із особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні.

Ознайомлення дисциплінарної комісії зі змістом ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25.07.2024 у справі №127/24581/24 підтверджується повідомленням адвоката Вадима Спірідонова в інтересах ОСОБА_1 від 06.08.2024. Вказана ухвала наявна також в матеріалах дисциплінарної справи.

Водночас, матеріали справи не містять, а сторонами не надано дозволу слідчого, прокурора або суду, яким позивачу дозволено відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає. Оскільки засідання дисциплінарної комісії відбувалося в м. Києві за адресою вул. Дегтярівська, буд. 11г, каб. 227, суд знаходить переконливими доводи позивача щодо неможливості прибуття на засідання дисциплінарної комісії, яке проходило за межами населеного пункту, в якому зареєстрований та проживає позивач (м. Вінниця Вінницької області), позаяк враховуючи відсутність дозволу слідчого, прокурора або суду це означало б порушення обов`язків встановлених ухвалою слідчого судді.

Із відповіді представника адвоката Вадима Спірідонова від 18.08.2024 на лист Державної митної служби України від 13.08.2024 №12-02-02/10/17-дс-вих, яка наявна в матеріалах дисциплінарного провадження слідує, що адвокат діючи в інтересах ОСОБА_1 повідомляв дисциплінарну комісію про відсутність дозволу слідчого, прокурора або суду на прибуття до міста Києва та неможливість взяти участь в засіданні дистанційно в режимі відеоконференції за відсутності, технічних засобів відеоконференц-зв`язку.

Пунктом 191 Порядку №1039 визначено, що члени Комісії, дисциплінарної комісії, державний службовець та інші особи, які є учасниками дисциплінарного провадження, у разі наявності поважних причин можуть брати участь у засіданні дистанційно в режимі відеоконференції, повідомивши про такі причини головуючому на засіданні Комісії, голові дисциплінарної комісії шляхом використання засобів електронної комунікації не пізніше ніж як за один день до проведення засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія також може прийняти рішення про проведення засідання дистанційно в режимі відеоконференції з використанням відповідних технічних засобів, про що зазначається в протоколі засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

Перед початком засідання Комісії, дисциплінарної комісії її члени, державний службовець, а також інші особи, які беруть участь у засіданні дистанційно у випадках, визначених абзацами першим і другим цього пункту, пред`являють паспорт громадянина України або інший документ, який посвідчує особу.

Під час проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії дистанційно в режимі відеоконференції забезпечується належна якість зображення та звуку, розгляд питань здійснюється з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.

У разі неможливості проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії дистанційно в режимі відеоконференції через технічні проблеми, такі технічні проблеми фіксуються працівниками спеціального структурного підрозділу апарату НАДС, відповідального за організаційне та матеріально-технічне забезпечення роботи Комісії (далі - спеціальний структурний підрозділ НАДС) із залученням інших структурних підрозділів апарату НАДС (у разі потреби), дисциплінарною комісією шляхом складення відповідного акта, який долучається до протоколу засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

У відповідності до п. 32 Порядку №1039, про дату, час і місце та спосіб проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

У разі прийняття Комісією, дисциплінарною комісією рішення про проведення засідання дистанційно в режимі відеоконференції Комісія, дисциплінарна комісія повідомляє про це державному службовцю відповідно до абзаців першого і другого цього пункту.

Комісія, дисциплінарна комісія може прийняти рішення про перенесення засідання для надання пояснення державним службовцем з урахуванням строків здійснення дисциплінарного провадження.

Рішення про перенесення засідання може бути прийнято в разі, коли державний службовець вперше не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим пункту 19-1 цього Порядку, повідомивши про поважні причини своєї відсутності, зокрема з підстав виникнення технічних проблем, що унеможливили його участь у засіданні в режимі відеоконференції.

У разі перенесення засідання Комісія, дисциплінарна комісія повідомляє про це державному службовцю відповідно до абзаців першого і другого цього пункту.

У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим пункту 19-1 цього Порядку, і не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмових пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.

Відсутність державного службовця на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження.

Відтак, беручи до уваги обставини відсутності дозволу слідчого, прокурора або суду на прибуття позивача до міста Києва для участі у засіданні та його неможливість взяти участь у засіданні дистанційно в режимі відеоконференції, про що представником позивача, у свою чергу, було повідомлено дисциплінарну комісію завчасно, враховуючи положення абз. 4-6 п. 32 Порядку №1039, суд дійшов висновку, що дисциплінарна комісія з метою дотримання процесуальних прав та гарантій державного службовця, зокрема щодо участі державного службовця у засіданні комісії та надання пояснень, не була позбавлена можливості перенесення засідання з урахуванням строків здійснення дисциплінарного провадження.

За таких обставин, дії дисциплінарної комісії щодо складання акту про відмову від надання пояснень від 19.08.2024 не відповідають змісту абз. 7 п. 32 Порядку №1039, оскільки як встановлено вище, представником позивача було повідомлено дисциплінарну комісію про причини своєї відсутності завчасно.

Закон України «Про державну службу» та Порядок №1039 визначають, що у межах дисциплінарного провадження особа має право надати свої пояснення щодо предмету дисциплінарного провадження, оскільки це є гарантією дотримання права на захист особи, яка притягається до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до п. 35 Порядку №1039, Комісія, дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання.

Одночасно із внесенням суб`єкту призначення пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення відповідно до статті 75 Закону.

Таке повідомлення державного службовця здійснюється шляхом вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у встановленому порядку. Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Державний службовець надає письмове пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу.

У разі ненадання державним службовцем письмового пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження державний службовець вважається таким, що відмовився від надання письмового пояснення.

Матеріалами справи підтверджується, що 28.08.2024 на електронну адресу позивача за підписом голови дисциплінарної комісії було направлено лист від 28.08.2024 № 12-02-02/10/20-дс-вих про надання пояснень, яким повідомлено що 28.08.2024 дисциплінарною комісією стосовно позивача внесено в.о. Голови Держмитслужби подання дисциплінарної комісії, у зв`язку із чим доведено до відома ОСОБА_1 про необхідність надання в.о. Голови Державної митної служби України письмових пояснень відповідно до ст. 75 Закону України «Про державну службу».

Разом з тим, матеріали справи містять клопотання від 30.08.2024 адвоката Спірідонова В. В. в інтересах позивача про ознайомлення в порядку ст. 74, 76 Закону України «Про державну службу» із усіма матеріалами дисциплінарної справи.

Частиною шостою статті 74 Закону №889-VIII визначено право державного службовця на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Статею 76 Закону №889-VIII передбачено, що державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення. За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Отже, аналіз зазначених положень Закону №889-VIII свідчить про те, що право на ознайомлення із усіма матеріалами дисциплінарної справи закріплене Законом та породжує обов`язок відповідних уповноважених осіб державного органу за наявності відповідного клопотання, перед прийняттям рішення про накладення дисциплінарного стягнення, ознайомити державного службовця із усіма матеріалами дисциплінарної справи. Вказане право має бути забезпечено з метою надання можливості реалізації інших прав, а саме внесення зауважень до висновку, клопотань про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надання додаткових пояснення та додаткових документів і матеріалів, що стосуються зазначених обставин.

Таким чином, отримавши відповідне клопотання, перед прийняттям рішення суб`єктом призначення про накладення дисциплінарного стягнення, з метою дотримання процесуальних прав та гарантій державного службовця визначених ст. 76 Закону № 889-VIII, Державна митна служба України мала обов`язок забезпечити ознайомлення державного службовця, в тому числі його представника із матеріалами дисциплінарної справи.

Суду не надано доказів ознайомлення позивача, в тому числі його представника із матеріалами дисциплінарної справи, перед прийняттям рішення про накладення дисциплінарного стягнення, на підставі поданого 30.08.2024 клопотання, чим порушено права та гарантії державного службовця визначені ст. 76 Закону №889-VIII. Обмеження у реалізації зазначеного права, на переконання суду, суттєво впливає на можливість надання державним службовцем письмового пояснення не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення рішення про накладення дисциплінарного стягнення у відповідності до абз. 5 п. 35 Порядку №1039.

Лише в межах дисциплінарного провадження дисциплінарні комісії можуть зробити висновок про наявність вини державного службовця, ступеня такої вини з урахуванням тяжкості вчиненого проступку, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, тощо.

Беручи до уваги фактично позбавлення права позивача на участь у процесі прийняття рішення, без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, суд уважає обґрунтованими доводи позивача про те, що оскаржуваний наказ, в частині висновків щодо наявності вини позивача у здійсненні дисциплінарних проступків, не можливо визнати обґрунтованим.

Аналогічної позиції дотримується Верховний суд у постанові від 08 лютого 2023 року у справі № 160/19669/21.

Суд вважає суттєвими допущені дисциплінарною комісією та Державною митною службою України процесуальні порушення прав і гарантій позивача, що призвели до ненадання можливості ознайомитись із матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення дисциплінарного стягнення, обмеження права на участь у засіданні комісії та надання пояснень.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону (ч. 5 ст. 66 Закону №889-VIII).

З правового врегулювання порушення Присяги слід розуміти як скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга державного службовця передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. За таких обставин, звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Отже, звільнення за порушення присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Верховний Суд неодноразово, аналізуючи текст Присяги державних службовців, зазначав, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тобто, як порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення, можуть бути наслідком недодержання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби.

Таким чином, припинення державної служби у зв`язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність можуть бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушень. Однак, вони не є ідентичними, а є заходами різних видів відповідальності.

Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №803/1303/16, від 05.06.2019 у справі №826/13803/16, у постанові від 14.04.2020 у справі №815/6549/16.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.03.2021 у справі №140/2819/19, суд дійшов висновку, що для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом № 889-VIII та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Тобто, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами спеціального законодавства про працю, які регламентовані зокрема Законом №889-VII, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень роботодавця, уповноваженої ним адміністрації.

Судом встановлено, що у спірних правовідносинах дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення було застосовано до позивача за порушення п. 1 частини другої ст. 65 Закону №889-VIII - порушення присяги державного службовця та п. 4 частини другої статті 65 Закону №889-VIII - дії, що шкодять авторитету державної служби.

В той же час, суд звертає увагу на те, що за п. 1 частини другої ст. 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає порушенні присяги державного службовця.

Сутністю ж дисциплінарного проступку, визначеного п. 4 частини другої ст. 65 Закону №889-VIII є вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В силу зазначених вище положень КАС України, відповідач 1 як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести належними та допустимими доказами наявність всіх елементів складу кожного дисциплінарного проступку, що визначені як пунктом 1, так і пунктом 4 частини другої ст. 65 Закону №889-VIII.

Аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що матеріали дисциплінарного провадження, зокрема доповідна записка Департаменту відомчої безпеки та контролю Держмитслужби від 25.07.2024 №25-04/25-03/11632, лист Департаменту відомчої безпеки та контролю Держмитслужби від 12.08.2024 №25-04/25-03/12578, лист Вінницької митниці від 23.07.2024 №7.12-1/25/4/5146, лист Вінницької митниці від 31.07.2024 №7.12-1/25/4/5345, лист Вінницької обласної прокуратури від 30.07.2024 №31-3508-24, а також інформація яка була опублікована органами державної влади та засобами масової інформації в мережі Інтернет містять інформацію про відсторонення та затримання ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження №0000067 внесеного до ЄРДР 26.03.2024, що не містять підтвердження наявності вини та факту вчинення позивачем дисциплінарних проступків визначених пунктом 1 пунктом 4 частини другої ст. 65 Закону №889-VIII, оскільки вказують на затримання позивача в порядку ст. 208 КПК України та наявність кримінального провадження.

Крім того, ухвали слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області, а саме від 25.07.2024 у справі №127/24584/24, якою відсторонено ОСОБА_1 від посади, від 23.07.2024 у справі №127/24242/24 про надання дозволу на проведення обшуку, від 25.07.2024 у справі №127/24581/24 про застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу, які містяться в матеріалах дисциплінарної справи є процесуальною формою судового рішення слідчого судді щодо певних процесуальних дій під час досудового розслідування і не може сприйматися як доказ в контексті спірних правовідносин, а більш того, свідчити про наявність всіх елементів складу дисциплінарних проступків визначених пунктами 1 та 4 частини другої ст. 65 Закону №889-VIII.

Дослідженими матеріалами дисциплінарної справи встановлено, що дисциплінарна комісія під час прийняття рішення про наявність у позивача дисциплінарного проступку не встановила: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження, зокрема: ступінь вини, характер і тяжкість вчиненого проступку, наявність шкоди; чи містять дії позивача ознаки дисциплінарного проступку, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними й поведінкою позивача; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, набула чинності для України 11 вересня 1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Також, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Отже, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Суд приходить до висновку, що дисциплінарною комісією повно та всебічно не досліджено наявність вини і складу дисциплінарного проступку визначеного п. 1 частини другої ст. 65 Закону №889-VIII - порушення присяги державного службовця та п. 4 частини другої статті 65 Закону №889-VIII - дії, що шкодять авторитету державної служби.

Самостійних, переконливих та незалежних від матеріалів досудового розслідування доказів, якими підтверджено наявність вини та всіх елементів складу дисциплінарного проступку визначеного п. 1 та п. 4 частини другої ст. 65 Закону №889-VIII матеріали дисциплінарного провадження не містять, з огляду на їх пряму взаємозалежність із обставинами слідчих дій проведених у рамках кримінального провадження №0000067 внесеного до ЄРДР 26.03.2024.

Суд відхиляє доводи Державної митної служби України із посиланням на правову позицію Верховного Суду, що наведена у постанові від 23.06.2022 у справі №813/2781/16 з огляду на наступне. У справі №813/2781/16 Верховний Суд зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися в контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви №9295/81) чи таке провадження було закрите (див. Mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви №11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява №34964/97).

Зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 17.06.2021 у справі №804/6242/17, від 22.10.2020 у справі № 826/3499/18, від 17.03.2020 у справі №818/235/17, від 06.02.2020 у справі №300/1406/19, від 22.01.2020 у справі №160/1750/19, та в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №9901/918/18, від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 02.10.2018 у справі №9901/454/18 (П/9901/454/18), від 13.06.2018 у справі №800/395/17, від 22.01.2019 у справі №800/454/17 (П/9901/141/18).

Однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку.

Аналіз співвідношення кримінальної та дисциплінарної відповідальності особи свідчить про те, що перша застосовується за діяння, котре є суспільно небезпечним, охоплюється положеннями Кримінального кодексу України, та за яке передбачено найбільш суворий захід державного примусу. На відміну від кримінальної відповідальності, дисциплінарна відрізняється тим, що підставою її застосування завжди є порушення встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.

Відтак, враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Отже, в контексті розгляду даної справи, беручи до уваги позицію Верховного Суду викладену у постанові від 23.06.2022 у справі № 813/2781/16, суд має дослідити наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, як самостійної протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом № 889-VIII та іншими нормативно-правовими актами, тобто окремо від суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Судом ретельно досліджено зміст подання дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження від 28.08.2024 №25-04/12-02-02/13209, як підстави для застосування спірним наказом дисциплінарного стягнення до позивача у вигляді звільнення, зокрема в частині наявності в діях складу дисциплінарних проступків, а саме порушення Присяги державного службовця та вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби. Із змісту подання дисциплінарної комісії від 28.08.2024 вбачається, що сутність дисциплінарних проступків за які до позивача було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, зводиться дисциплінарною комісією виключно до посилання на обставини досудового розслідування у рамках кримінальному провадженні №0000067 внесеного до ЄРДР 26.03.2024.

В свою чергу, беручи до уваги наведену правову позицію Верховного Суду, що наведена у постанові від 23.06.2022 у справі № 813/2781/16, у даній справі Держмитслужба як суб`єкт владних повноважень, в сукупністю із положеннями частини другої статті 77 КАС України зобов`язана довести суду наявність всіх елементів дисциплінарного проступку, як самостійної підстави для застосування до державного службовця дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, що на переконання суду не може обмежуватись виключно посиланням на обставини досудового розслідування, оскільки в протилежному випадку законність та обґрунтованість застосування дисциплінарного стягнення до державного службовця буде залежати від результатів кримінального провадження.

На переконання суду, факт затримання позивача 23.07.2024 співробітниками Вінницької обласної прокуратури спільно з Управлінням Служби Безпеки України у Вінницькій області, в рамках досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.03.2024 № 0000067 в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України, про що зазначено в поданні дисциплінарної комісії, як опис дисциплінарного проступку не може бути кваліфіковано, як дисциплінарний проступок визначений п. 1 та п. 4 частини другої ст. 65 Закону № 889.

Верховним Судом неодноразово наголошувалось, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень. І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення (постанови Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 826/6528/18, від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18, від 10 січня 2020 року у справі №2040/6763/18).

Матеріали дисциплінарного провадження не містять належних та допустимих доказів і не дають змоги суду встановити вчинення позивачем дисциплінарних проступків, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з державної служби.

Тому суд приходить до висновку, що накази Державної митної служби України від 05.09.2024 № 29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », від 05.09.2024 № 30-дс «Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 05.09.2024 № 29-с» та наказу Вінницької митниці від 12.09.2024 № 463-с «Про оголошення наказу Державної митної служби України від 05.09.2024 № 29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » є протиправними та підлягають скасуванню.

Беручи до уваги зазначене суд вважає, що Державною митною службою України та Вінницькою митницею, за час розгляду справи, на виконання вимог частини 2 статті 77 КАС України не було доведено правомірності прийнятих ними оскаржуваних рішень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Наказ Державної митної служби України від 05.09.2024 № 29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

3. Визнати протиправним та скасувати Наказ Державної митної служби України від 05.09.2024 № 30-дс «Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 05.09.2024 № 29-с».

4. Визнати протиправним та скасувати подання дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження, відповідно до наказу Державної митної служби України від 26.07.2024 року № 26-ДС «Про порушення дисциплінарного провадження» відносно ОСОБА_1 , начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці № 25-04/12-02-02/13209 від 28.08.2024.

5. Визнати протиправним та скасувати наказ Вінницької митниці від 12.09.2024 № 463-с «Про оголошення наказу Державної митної служби України від 05.09.2024 № 29-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

6. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці.

7. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника митного поста «Гайсин» Вінницької митниці та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 12 серпня 2025 р.