Справа № 480/2839/25
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 р.Справа № 480/2839/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2025, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, по справі № 480/2839/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Сумській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач, апелянт) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі ГУНП в Сумській області, відповідач), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Сумській області щодо неповернення ОСОБА_1 коштів, які були сплачені ним для відшкодування вартості предметів однострою;

- зобов`язати ГУ НП в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 кошти, які були сплачені ним для відшкодування вартості предметів однострою в розмірі 19 285,12 грн;

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористану основну і додаткову відпустку за періоди, що визначені в наказі начальника ГУНП в Сумській області № 44 о/с від 05.02.2024 та наказі начальника ГУНП в Сумській області № 117 о/с від 27.02.2025, відповідно до розрахунку денного грошового забезпечення, в сумі 877,50 грн; а також за невиплачені 15 діб основної та 8 діб додаткової відпустки за 2024 рік; за 3 доби основної та 1 добу додаткової невикористаної відпустки за 2025 рік;

- зобов`язати ГУНП в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану основну і додаткову відпустку за періоди, що визначені в наказі начальника ГУНП в Сумській області № 44 о/с від 05.02.2024 та наказі начальника ГУНП в Сумській області № 117 о/с від 27.02.2025, відповідно до розрахунку денного грошового забезпечення, в сумі 877,50 грн, з урахуванням раніше виплачених сум; а також за невиплачені 15 діб основної та 8 діб додаткової відпустки за 2024 рік; за 3 доби основної та 1 добу додаткової невикористаної відпустки за 2025 рік;

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 при звільненні грошової компенсації за невикористані 14 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2025 рік, відповідно до розрахунку денного грошового забезпечення в сумі 877,50 грн;

- зобов`язати ГУНП в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 при звільненні грошової компенсації за невикористані 14 календарних дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2025 рік, відповідно до розрахунку денного грошового забезпечення в сумі 877,50 грн;

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 при звільненні одноразової грошової допомоги при звільненні за 16 повних років служби відповідно до розрахунку місячного грошового забезпечення в сумі 26 325,01 грн;

- зобов`язати ГУНП в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової грошової допомоги при звільненні за 16 повних років служби з розрахунку місячного грошового забезпечення в сумі 26 325,01 грн, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2024 рік в розмірі грошового забезпечення за місяць, та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі грошового забезпечення за місяць, яке складає 26 325,01 грн;

- зобов`язати ГУНП в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення за 2024 рік в розмірі грошового забезпечення за місяць, та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі грошового забезпечення за місяць, яке складає 26 325,01 грн;

- стягнути з ГУНП в Сумській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням 05.02.2024 року в сумі 50 000 грн.

10.06.2025 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з даним позовом відмовлено, а клопотання ГУНП в Сумській області про залишення позовної заяви без розгляду задоволено частково.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ГУНП в Сумській області в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльність ГУНП в Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористану основну і додаткову відпустку за періоди, що визначені в наказі начальника ГУНП в Сумській області № 44 о/с від 05.02.2024 відповідно до розрахунку денного грошового забезпечення в сумі 877,50 грн;

- зобов`язання ГУНП в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану основну і додаткову відпустку за періоди, що визначені в наказі начальника ГУНП в Сумській області № 44 о/с від 05.02.2024 відповідно до розрахунку денного грошового забезпечення в сумі 877,50 грн., з урахуванням раніше виплачених сум;

- стягнення з ГУНП в Сумській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням 05.02.2024 року в сумі 50 000,00 грн залишено без розгляду.

ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог, подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що він оскаржував своє незаконне звільнення в судовому порядку, відповідно до витягу з наказу ГУНП в Сумській області від 27.02.2025 № 117 о/с, виданого на виконання постанови суду апеляційної інстанції, дата його звільнення саме 27.02.2025, а отже саме з цієї дати звільнення є законним і саме з неї необхідно обраховувати строк звернення до суду з позовом.

ГУНП в Сумській області, скориставшись своїм правом, передбаченим статтею 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що вважає доводи ОСОБА_1 необґрунтованими, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Апелянт подав відповідь на відзив, в якій вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив, в тому числі:

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористану основну і додаткову відпустку за періоди, що визначені в наказі начальника ГУНП в Сумській області № 44 о/с від 05.02.2024 та наказі начальника ГУНП в Сумській області № 117 о/с від 27.02.2025, відповідно до розрахунку денного грошового забезпечення, в сумі 877,50 грн; а також за невиплачені 15 діб основної та 8 діб додаткової відпустки за 2024 рік; за 3 доби основної та 1 добу додаткової невикористаної відпустки за 2025 рік;

- зобов`язати ГУНП в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану основну і додаткову відпустку за періоди, що визначені в наказі начальника ГУНП в Сумській області № 44 о/с від 05.02.2024 та наказі начальника ГУНП в Сумській області № 117 о/с від 27.02.2025, відповідно до розрахунку денного грошового забезпечення, в сумі 877,50 грн, з урахуванням раніше виплачених сум; а також за невиплачені 15 діб основної та 8 діб додаткової відпустки за 2024 рік; за 3 доби основної та 1 добу додаткової невикористаної відпустки за 2025 рік;

- стягнути з ГУНП в Сумській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням 05.02.2024 року в сумі 50 000,00 грн.

11.04.2025 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

21.04.2025 від ГУНП в Сумській області надійшло клопотання, в якому відповідач, посилаючись на те, що з адміністративним позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог звернувся з пропуском строків, які передбачені частиною 2 статті 233 КЗпП України та частиною 5 статті 122 КАС України, просив залишити без розгляду позовну заяву в частині таких позовних вимог:

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Сумській області щодо неповернення ОСОБА_1 коштів, які були сплачені ним для відшкодування вартості предметів однострою;

- зобов`язати ГУНП в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 кошти, які були сплачені ним для відшкодування вартості предметів однострою в розмірі 19 285,12 грн;

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористану основну і додаткову відпустку за періоди, що визначені в наказі начальника ГУНП в Сумській області № 44 о/с від 05.02.2024, відповідно до розрахунку денного грошового забезпечення, в сумі 877,50 грн; а також за невиплачені 15 діб основної та 8 діб додаткової відпустки за 2024 рік;

- зобов`язати ГУНП в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану основну і додаткову відпустку за періоди, що визначені в наказі начальника ГУНП в Сумській області № 44 о/с від 05.02.2024, відповідно до розрахунку денного грошового забезпечення, в сумі 877,50 грн, з урахуванням раніше виплачених сум; а також за невиплачені 15 діб основної та 8 діб додаткової відпустки за 2024 рік;

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2024 рік в розмірі грошового забезпечення за місяць, та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі грошового забезпечення за місяць, яке складає 26 325,01 грн;

- зобов`язати ГУНП в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення за 2024 рік в розмірі грошового забезпечення за місяць, та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі грошового забезпечення за місяць, яке складає 26 325,01 грн.

30.04.2025 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску.

09.05.2025 позивачем було подано заяву, в якій він просив:

- продовжити строк на усунення недоліків позовної заяви для подання доказів поважності причин пропуску строку (для подання позивачем Довідки про безпосередню участь у заходах оборони України);

- визнати причини пропуску строку для подання позовної заяви поважними та поновити строк для подання адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУНП в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії;

- відмовити у клопотанні ГУНП в Сумській області про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду;

- продовжити розгляд позовної заяви ОСОБА_1 по справі № 480/2839/25.

В обґрунтування вказаної заяви апелянт зазначив, що днем його звільнення є саме 27.02.2025 і у випадках звільнення поліцейського зі служби в поліції та в разі невиплати йому частини грошового забезпечення, на отримання якого він мав право під час проходження служби, перебіг строку звернення починається саме з дати його звільнення з цієї служби. Також позивач вказав, що з 19.07.2024 він проходить військову службу в Національній Гвардії України і бере участь у заходах оборони України.

26.05.2025 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 задоволено, продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 05.06.2025.

05.06.2025 ОСОБА_1 було подано заяву, в якій він просив долучити довідку про перебування на військовій службі та врахувати обставини, викладені в заяві про усунення недоліків, яка була подана 09.05.2025, і відмовити у клопотанні ГУНП в Сумській області про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Залишаючи позовну заяву в частині позовних вимог без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що 10.04.2025 через систему «Електронний суд» позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом. Щодо строку звернення з позовними вимогами про стягнення з ГУНП в Сумській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням 05.02.2024 в сумі 50 000,00 грн, то позивач пропустив 6-місячний строк звернення до суду, передбачений частиною 2 статті 122 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

За змістом статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Реалізація цього права передбачає, зокрема, дотримання порядку, визначеного процесуальним законом, в тому числі щодо строків звернення до адміністративного суду.

Згідно зі статтею 118 КАС України процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

За змістом абзацу 1 частини 1 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Норми статті 233 КЗпП України є нормою матеріального права, яка визначає строк судового захисту права працівника у разі порушення законодавства про працю. Вказана норма поширює свою дію на всіх працівників та службовців підприємства, установи, організації та незалежно від характеру їх трудової діяльності, у тому числі на осіб, які проходять публічну чи державну службу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2024 у справі № 990/156/23.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою апелянт вказав, що датою звільнення є саме 27.02.2025, а отже з цієї дати необхідно обраховувати тримісячний строк, передбачений частиною 2 статті 233 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з такими доводами апелянта з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що наказом начальника ГУНП в Сумській області № 44 о/с від 05.02.2024, 05.02.2024 позивач був звільнений із органів Національної поліції, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі № 480/1286/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 по справі № 480/1286/24 скасовано

Ухвалено постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним і скасовано наказ начальника ГУНП в Сумській області № 135 від 05.02.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських БПОП ГУНП в Сумській області» в частині застосування до капітана поліції ОСОБА_1 (0146749) інспектора взводу №3 (швидкого реагування) роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Сумській області дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним і скасовано наказ начальника ГУНП в Сумській області від 05.02.2024 № 44 о/с По особовому складу в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №3 (швидкого реагування) роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУПН в Сумській області з 06.02.2024.

Наказом начальника ГУНП в Сумській області № 117 о/с від 27.02.2025 на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі № 480/1286/24 скасовано наказ про звільнення, ОСОБА_1 поновлено на посаді інспектора взводу №3 (швидкого реагування) роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Сумській області. Цим же наказом ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Відповідно правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі № 480/5241/24, у випадках звільнення поліцейського зі служби в поліції та в разі невиплати йому частини грошового забезпечення, на отримання якого він мав право під час проходження служби, перебіг строку звернення починається саме з дати його звільнення з цієї служби.

Із вищезазначеного вбачається, що наказ ГУНП в Сумській області від 05.02.2024 № 44 о/с про звільнення позивача зі служби було визнано судом протиправним і скасовано, а позивача поновлено на посаді. Натомість позивач був звільнений зі служби наказом ГУНП в Сумській області від 27.02.2025 № 117 о/с. Таким чином, датою звільнення позивача зі служби є саме 27.02.2025 і саме з цією дати необхідно обраховувати строк звернення до суду з позовом, який передбачений частиною 2 статті 233 КЗпП України, в частині стягнення з відповідача компенсації за невикористану основну і додаткову відпустку.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням, у сумі 50 000,00 грн колегія суддів зазначає таке.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов в частині зазначеної позовної вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

Колегія суддів вважає такі висновки передчасними та зазначає.

Положеннями частин 1, 5 статті 21 КАС України передбачено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З вищезазначеного вбачається, що вимога про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням, у сумі 50 000,00 грн, могла бути розглянута адміністративним судом якби позивач заявив її разом із вимогою про оскарження наказу про звільнення.

Однак, суд першої інстанції не надав оцінку зазначеним обставинам та помилково зробив висновок про наявність підстав для залишення без розгляду вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, завданої незаконним звільненням.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується положеннями статті 322 КАС України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням «Серявін та інші проти України», та пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Враховуючи вищезазначене, дослідивши фактичні обставини та питання права, які лежать в основі цієї справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що є підставою для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 294, 312, 320, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року по справі № 480/2839/25 скасувати.

Справу № 480/2839/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії направити до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк

Повний текст постанови складено 11.08.2025.