Справа № 320/19878/25
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

11 серпня 2025 року м. Київ № 320/19878/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України , Міністерства економіки України , Фонду державного майна України , Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування розпорядження та наказів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" з позовом до Кабінету Міністрів України, Міністерства економіки України, Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, треті особи - Національна академія аграрних наук України, Державне підприємство «Рихальське», у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Мінекономіки щодо підготовки та подання до Кабінету Міністрів України проєкту розпорядження від 11.08.2023 року № 697-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності» в частині передання єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» (, теперішня назва Державне підприємство Рихальське) із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.08.2023 року № 697-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності» в частині передання єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» (, теперішня назва Державне підприємство Рихальське) із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна;

- визнати незаконним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 10.02.2025 №209 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (із змінами), в частині включення до переліку об`єктів приватизації, що підлягають приватизації, єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське» ();

- визнати незаконним та скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 20.02.2025 № 57 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське» () в частині включення до переліку об`єктів приватизації, що підлягають приватизації, єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське» ().

Ухвалою суду подану позовну заяву залишено без руху, позивачеві визначено строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання ухвали суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, у якій позивач просить суд поновити йому строк звернення до суду з цим позовом. Вказана заява обґрунтована тим, що оскаржуване розпорядження було прийнято Кабінетом міністрів України 11.08.2023. В подальшому 10.02.2025 року ФДМУ було прийнято Наказ про включення єдиного майнового комплексу ДП до переліку об`єктів приватизації, відповідно до пункту 1 якого було внесено у додаток №2 «Перелік Єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду», затверджений Наказом Фонду від 04.01.2022 року №1 та доповнено його єдиним майновим комплексом ДП. Позивач зауважує, що у первісному Наказі №1 від 04.01.2022 єдиний майновий комплекс ДП був відсутній у переліку об`єктів, які підлягають приватизації і фактичне його включення до цього переліку відбулося 10.02.2025. 20.02.2025 Регіональним відділенням ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях було прийнято Наказ №57 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу ДП «Рихальське». Тобто, саме з 20.02.2025, моменту коли Регіональне відділення ФДМУ прийняло Наказ про приватизацію єдиного майнового комплексу «Рихальське» позивач у цій справі довідався про порушення його прав, як працівника ДП «Рихальське», який на підставі протиправних дій органів державної влади втратить роботу, внаслідок ліквідації державного підприємства і до цього моменту йому не було відомо про існування правової підстави прийняття наказів ФДМУ (які фактично призводять до ліквідації ДП і втрати позивачем роботи), а саме - оскаржуваного розпорядження Кабінету Міністрів України. Саме з 20.02.2025 позивач довідався про наявність свого порушеного права, оскільки внаслідок прийняття Наказу про приватизацію єдиного майнового комплексу ДП «Рихальське», прийнятого на підставі оскаржуваного розпорядження йому стало відомо, що внаслідок реалізації процесу приватизації ДП, відчуження усього наявного у нього майна в складі єдиного майнового комплексу ДП, будуть звільнені, втратять роботу, засоби існування працівники ДП. Підприємство, яке є по суті єдиним роботодавцем у селі Рихальське припинить своє існування, у трудового колективу ДП не залишиться ані місця роботи, ані можливості забезпечувати власні базові потреби та потреби їх сімей. Щодо порушено права позивача, позивач зазначає про те, що подання позивачем позову у цій справі зумовлене порушенням прав позивача як працівника і члена трудового колективу ДП «Рихальське». Позивач перебуває у трудових відносинах з ДП «Рихальське». Позивач наголошує, що в цій справі позивач звернувся з позовом за захистом свого права як працівника і члена трудового колективу ДП, який внаслідок протиправних дій суб`єктів владних повноважень при прийнятті оскаржуваного розпорядження і оскаржуваних наказів, відчуження єдиного майнового комплексу ДП на користь нового приватного власника втрати роботу, дохід, засоби існування. Позивач вважає, що сім`я позивача також втратить будь-які можливості для нормального існування, оскільки ДП «Рихальське» є єдиним роботодавцем у селі і забезпечує його населення постійним і стабільним місцем роботи. При цьому, вся процедура приватизації яка наразі оскаржується позивачем носить очевидно протиправний характер, спрямована на незаконне виведення майна ДП «Рихальське» з його власності та користування з метою подальшого продажу такого майна з прямими порушенням Порядку №1482, ч.7 статті 130 та ч. 4 статті 84 Земельного кодексу України, ч. 1 статті 28 статті 28 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна". З вказаного вбачається, що оскаржуваним розпорядженням Кабінету Міністрів України напряму і оскаржуваними наказами ФДМУ прямо порушуються права позивача, оскільки внаслідок протиправних дій суб`єктів владних повноважень останній втратить роботу та засоби існування. Позивач стверджує, що в цій справі у позивача наявний інтерес для збереження майна ДП «Рихальське» задля збереження і збільшення майнової маси, стабільної роботи підприємства і збереження місця роботи, оскільки внаслідок продажу підприємства воно припинить своє фактичне існування.

Розглянувши матеріали позовної заяви та клопотання позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства, чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі така участь не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні врахувати суб`єктний склад спірних правовідносин, одним з яких є участь суб`єкта владних повноважень, визначити характер правовідносин, з яких виник спір, і мету пред`явлення позову.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції належать публічно-правові спори, які виникають, зокрема, з приводу виконання чи невиконання органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою або іншим суб`єктом публічно-владних управлінських функцій і не обумовлені порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Суд зазначає, що позивач просить визнати протиправними розпорядження та накази відповідачів, які стосуються включення Державного підприємства "Рихальське" до переліку об`єктів приватизації, що підлягають приватизації.

При цьому, відповідно до норм Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", приватизація державного або комунального майна (далі - приватизація) - платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями.

Отже, позивач фактично не погоджується із включенням Державного підприємства "Рихальське" до Переліку об`єктів приватизації державної власності.

Суд звертає увагу на те, що позивачем оскаржуються дії Міністерства економіки України, спрямовані на передачу Державного підприємства "Рихальське" із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна, які спрямовані на його приватизацію.

Отже, позивач фактично просить визнати неправомірними дії Міністерства економіки України у правовідносинах з приватизації.

Таким чином, цей спір пов`язаний із приватизацією об`єкта державної власності - єдиного майнового комплексу державного підприємства "Рихальське", а його вирішення по суті матиме наслідком зміну правового статусу зазначеного майнового комплексу.

Отже спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на суть правовідносин, суд дійшов висновку, що спір про включення суб`єкта господарювання до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

З огляду на наведене, суд зазначає, що цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція щодо визначення судової юрисдикції у справах з аналогічним предметом позову міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 461/9726/14-а, від 29.01.2019 у справі №805/2495/17-а, від 18.06.2019 у справі №826/25126/15, від 18.09.2019 у справі 461/1452/16а (2а/461/214/16) та від 06.11.2019 у справі №826/367/16.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Приймаючи до уваги те, що цей спір пов`язаний із приватизацією об`єкта державної власності - Державного підприємства "Рихальське" та має наслідком зміну правового статусу майнового комплексу, не має публічно-правового характеру, тому зазначена справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства економіки України, Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про визнання дій протиправними, скасування розпорядження, наказів.

Копію ухвали разом з матеріалами заяви надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Лисенко В.І.