Справа № 640/18751/22
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року Справа№640/18751/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області (; адреса: 73003, м. Херсон, вул. Перекопська, 5) та Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області (; адреса: 01601, м. Київ, вул. Жилянська, 58-Б) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області та Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області щодо невидачі наказів про виплату, не нарахування та невиплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 року по 16.05.2022 року в розмірі 30000 гривень щомісячно;

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області щодо невидачі наказів про виплату, не нарахування та невиплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 17.05.2022 року по 18.07.2022 року в розмірі 30000 гривень щомісячно, за період з 19.07.2022 року по 28.10.2022 року в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 року по 16.05.2022 року в розмірі 30000 гривень щомісячно (з 24 по 28 лютого 2022 року 5357,14 грн, з 1 по 31 березня 2022 року 30 000,00 грн. з 1 по 30 квітня 2022 року 30 000,00 грн, з 1 по 16 травня 2022 року 15483,87 грн), у загальному розмірі 80841,01 (вісімдесят тисяч вісімсот сорок одна гривня 01 коп);

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області видати накази, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 17.05.2022 року по 18.07.2022 року в розмірі 30000 гривень щомісячно (з 17 по 31 травня 2022 року - 14 516,13 грн. з 1 по 30 червня 2022 року 30 000,00 грн, з 1 по 18 липня 2022 року 17419,35 грн), за період з 19.07.2022 року по 28.10.2022 року в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (з 19 по 31 липня 2022 року -12580,65 грн, з 1 по 31 серпня 2022 року 30 000,00 грн, з 1 по 30 вересня 2022 року 30 000,00 грн. з 1 по 28 жовтня 2022 року у розмірі 27096,76 грн.), у загальному розмірі 161612,89 (сто шістдесят одна тисяча шістсот дванадцять гривень 89 коп);

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у відповідності до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у зв`язку із порушення строків виплати додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період з 24.02.2022 року по 16.05.2022 року;

-зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (компенсацію втрати частини доходів у відповідності до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у зв`язку із порушення строків виплати додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період з 17.05.2022 року до 28.10.2022 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі Закон № 2825), який набрав чинності 15 грудня 2022 року.

На підставі ст. 1 Закону № 2825 Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідований.

П. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону України від 16 липня 2024 року № 3863-ІХ Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі Закон № 3863), який набрав чинності 26 вересня 2024 року), установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абз. 4 цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом № 3863, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом № 3863, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.

Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у справах, розглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, здійснює Київський окружний адміністративний суд.

На підставі п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, ця справа передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 10.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/18751/22 суддею ОСОБА_2 .

Розпорядженням керівника апарату суду від 15.05.2025 №172 "Щодо повторного автоматичного розподілу справи" призначено повторний автоматичний розподіл справи, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 з посади.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Абдукадировій К.Е.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2025 адміністративну справу № 640/18751/22 прийнято до провадження судді Абдукадирової К.Е.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року у задоволенні клопотання Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Служби судової охорони, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України та Кабінету Міністрів України - відмовлено.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне. ОСОБА_1 , з 28.08.2020 року по 16.05.2022 року проходив службу у Територіальному управлінні Служби судової охорони у Херсонській області. Починаючи із 17.05.2022 року ОСОБА_1 проходить службу у Територіальному управлінні Служби судової охорони у місті Києві та Київській області.

Так, згідно з наказом Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області від 28.08.2020 №77/ОС «По особовому складу» ОСОБА_1 прийнятий на посаду контролером І категорії (заступником командира першого відділення) другого взводу охорони першого підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області.

Наказом Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області від 16.05.2022 №192/ОС «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнений із посади та переміщений по службі до Територіальному управлінні Служби судової охорони у місті Києві та Київській області.

Згідно з наказом Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області від 17.05.2022 № 335/ОС «Про призначення сержанта Служби судової охорони ОСОБА_1 » сержанта Служби судової охорони ОСОБА_1 призначено як такого, що прибув з територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області контролера 1 категорії 2 відділення 7 взводу охорони 2 підрозділу охорони Управління з 17 травня 2022 року.

Згідно з наказом Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області від 01.07.2022 № 460 о/с «По особовому складу» старшого сержанта Служби судової охорони ОСОБА_1 призначено як переможця конкурсу на посаду заступника командира 7 взводу охорони 2 підрозділу охорони Управління з 01 липня 2022 року.

Згідно з наказом Служби судової охорони від 01.07.2022 № 537 о/с «По особовому складу» старшого сержанта Служби судової охорони ОСОБА_1 присвоєно перше спеціальне звання співробітника Служби судової охорони лейтенант Служби судової охорони 01.07.2022 року.

Листом ТУ ССО у Херсонській області №Вих№52.07-148 від 04.10.2022 року, який надісланий у відповідь на адвокатський запит Вих. № 441/09-22 від 29.09.2022 повідомлено, що наказів про виплату додаткової винагороди передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дій воєнного стану" (далі - Постанова №168) не видавались, вказана винагорода не нараховувалась та не виплачувалася за період служби Позивача в ТУ ССО у Херсонській області з 24.02.2022 по 16.05.2022.

Листом ТУ ССО у місті Києві та Київській області №Вих№41.07-1378 від 11.10.2022 року, який надісланий у відповідь на адвокатський запит Вих. № 442/10-22 від 03.10.2022 повідомлено, що наказів про виплату додаткової винагороди передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дій воєнного стану" (далі - Постанова №168) не видавались, вказана винагорода не виплачувалася. Управління відноситься до розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Станом на 10.10.2022 року кошторисних призначень та фінансування на виплату додаткової винагороди для співробітників Управління від розпорядників вищого рівня не надходило. Крім цього, відсутній порядок виплати співробітникам Служби судової винагороди додаткової винагороди передбаченої зазначеною постановою Кабінету міністрів України. Таким чином, зазначена додаткова винагороди за період з 24 лютого 2022 року не виплачувалась жодному співробітнику Управління.

На переконання позивача, бездіяльність відповідачів щодо виплати йому вказаної винагороди порушує принцип дії нормативно-правового акта в часі та взяті на себе державою зобов`язання, які не можуть ставитися в залежність від наявності бюджетних асигнувань.

Територіальне управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що у затвердженому ДСА України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та відповідному кошторисі Територіального управління видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ №168, не передбачались та не затверджувались, у зв`язку із чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс не дозволяє здійснити таку виплату. На переконання відповідача, виплата позивачу додаткової допомоги без відповідного фінансування є перевищенням повноважень та призвело б до порушення вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим бездіяльність Територіального управління щодо невиконання постанови КМУ №168 відсутня. Крім того зазначили, що додаткова винагорода здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Враховуючи відсутність фінансування накази Управління про виплату співробітникам додаткової винагороди не видавались, а можуть бути прийняти виключно після надходження відповідних бюджетних асигнувань. Враховуючи зазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Територіальне управління Служби судової охорони у Херсонській області подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Зазначив, що для видання наказу про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, необхідна наявність у затвердженому кошторисі Служби та ТУ ССО у Херсонській області відповідних коштів на її виплату за фондом оплати праці співробітників. Натомість, у кошторисах ТУ ССО у Херсонській області як на 2022 рік так і на 2023 рік, видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168 після її прийняття, Службою судової охорони не затверджувались.

Враховуючи відсутність фінансування накази Управління про виплату співробітникам додаткової винагороди не видавались, а можуть бути прийняти виключно після надходження відповідних бюджетних асигнувань. Враховуючи зазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи, що суддя перебувала у відпустці, справа розглядається негайно після виходу з відпустки за графіком.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом установлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .

Згідно з наказом Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області від 28.08.2020 №77/ОС «По особовому складу» ОСОБА_1 прийнятий на посаду контролером І категорії (заступником командира першого відділення) другого взводу охорони першого підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області.

Наказом Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області від 16.05.2022 №192/ОС «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнений із посади та переміщений по службі до Територіальному управлінні Служби судової охорони у місті Києві та Київській області.

Згідно з наказом Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області від 17.05.2022 № 335/ОС «Про призначення сержанта Служби судової охорони ОСОБА_1 » сержанта Служби судової охорони ОСОБА_1 призначено як такого, що прибув з територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області контролера 1 категорії 2 відділення 7 взводу охорони 2 підрозділу охорони Управління з 17 травня 2022 року.

Згідно з наказом Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області від 01.07.2022 № 460 о/с «По особовому складу» старшого сержанта Служби судової охорони ОСОБА_1 призначено як переможця конкурсу на посаду заступника командира 7 взводу охорони 2 підрозділу охорони Управління з 01 липня 2022 року.

Згідно з наказом Служби судової охорони від 01.07.2022 № 537 о/с «По особовому складу» старшого сержанта Служби судової охорони ОСОБА_1 присвоєно перше спеціальне звання співробітника Служби судової охорони лейтенант Служби судової охорони 01.07.2022 року.

Відповідно до довідки про нарахування та виплату грошового забезпечення Територіального управлінні Служби судової охорони у Херсонській області за період з 01.01.2022 по 16.05.2022 ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась додаткова грошова винагорода.

Відповідно до довідки Територіального управлінні Служби судової охорони у м. Києві та Київській області від 04.10.2022 №762 за період з 17.05.2022 по 31.08.2022 ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась додаткова грошова винагорода.

Не погоджуючись із зазначеною бездіяльністю відповідачів, щодо не виплати йому додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

У частині другій статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю та право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 161 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII) Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах (частина перша); Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України (частина друга); Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби (частина четверта); територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (частина шоста); фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома).

Згідно з частиною першою статті 165 Закону №1402-VIIIгрошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

За положеннями частини другої статті 165 Закону №1402-VIIIгрошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» затверджені схеми посадових окладів, тарифних розрядів і коефіцієнтів за основними посадами і спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони та встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначений Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року №384 (далі - Порядок №384).

Відповідно до пунктів 4-7 Порядку №384 грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби); 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія); 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди; допомоги).

Згідно з пунктами 8 і 10 Порядку №384 грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади в центральний орган управління Служби та територіальних управліннях Служби. Грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

Періоди, за які грошове забезпечення не виплачується, визначені в пункті 11 Порядку №384, до яких, зокрема, віднесено час надання співробітникам відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати.

Виплата грошового забезпечення співробітника за поточний місяць здійснюється щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця (пункт 17 Порядку №384).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України ухвалено постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 вказаної постанови Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

У пункті 5 цієї постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793внесені, зокрема, такі зміни до постанови №168:

- в абзаці першому пункту 1 постанови слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»;

- пункт 1 постанови доповнено новим абзацом такого змісту: «Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення»;

- доповнено постанову пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Наказом ДСА України від 31 жовтня 2022 року №396 затверджено Порядок і умови виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану (далі - Порядок №396).

Згідно з пунктом 3 Порядку №396 додаткова винагорода виплачується співробітникам в період дії воєнного стану, за час проходження ними служби, зокрема тим, які виконують службові обов`язки за штатними посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами згідно з умовами, передбаченими цим Порядком.

Пунктом 7 Порядку №396 унормовано, що додаткова винагорода виплачується в таких розмірах: 30 000 гривень - співробітникам, які проходять службу в районах ведення бойових дій, пропорційно в розрахунку на місяць; 10 000 гривень - іншим співробітникам пропорційно в розрахунку на місяць; 100 000 гривень - співробітникам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

За положеннями пункту 4 Порядку №396 виплата додаткової винагороди здійснюється центральним органом управління та територіальними управліннями Служби судової охорони за місцем проходження служби співробітника, де він призначений на штатну посаду. Підставою для виплати додаткової винагороди співробітникам є наказ Служби або територіального управління Служби.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 та пунктом 4 наказу ДСА України від 31 жовтня 2022 року №396 передбачено, що ці нормативно-правові акти набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.

Тобто, з 24 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України встановив співробітникам Служби судової охорони на період дії воєнного стану в Україні додаткову винагороду, яка підлягає їм виплаті в порядку та на умовах, визначених ДСА України.

Пунктами 21 та 22 частини першої статті 5 КАС України визначено, що типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги; зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

За приписами частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

У рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року у зразковій справі №260/3564/22 (Пз/990/4/22), залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2023 року, за позовом особи, яка проходить службу в Службі судової охорони, до Територіального управління Служби судової охорони у Закарпатській області, Державної судової адміністрації України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Служби судової охорони, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, зазначено ознаки цієї типової справи:

а) позивачем є співробітник Служби судової охорони;

б) відповідачем є центральний орган управління (Центральний апарат) або територіальний підрозділ (територіальне управління) Служби судової охорони;

в) предметом спору є додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168;

г) спір виник внаслідок невиплати співробітнику Служби судової охорони додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168;

г) предметом позову є позовні вимоги (по-різному сформульовані, але однакові по суті) про визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача щодо не нарахування і невиплати додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168, та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити таку винагороду, починаючи з 24 лютого 2022 року (стягнення з відповідача суми додаткової винагороди за певний період).

Ця справа відповідає вище визначеним ознакам типової справи, оскільки позивачем є співробітник Служби судової охорони; відповідачем - територіальний підрозділ (територіальне управління) Служби судової охорони (Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області); предметом спору - додаткова винагорода, передбачена Постановою №168; спір виник внаслідок невиплати позивачу як співробітнику Служби судової охорони додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168; предметом позову є дії (бездіяльність) відповідача щодо не нарахування і невиплати додаткової винагороди, встановленої Постановою №168, та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити таку винагороду, починаючи з 24 лютого 2022 року.

Таким чином, ця справа є типовою, у зв`язку з чим при вирішенні справи відповідно до частини третьої статті 291 КАС України суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Верховним Судом в вищевказаному рішенні від 06 квітня 2023 року у зразковій справі №260/3564/22 (Пз/990/4/22), залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2023 року, викладені такі правові висновки:

- з 24 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України встановив співробітникам Служби судової охорони на період дії воєнного стану в Україні додаткову винагороду, яка підлягає їм виплаті в порядку та на умовах, визначених ДСА України;

- установлена постановою Кабінету Міністрів України №168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони, яку держава взяла на себе обов`язок виплачувати їм на період дії воєнного стану в Україні;

- зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793змін до постанови Кабінету Міністрів України №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30 000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця;

- указані зміни у правовому регулюванні спірних правовідносин не змінили обсягу права особи на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн на місяць, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №168 у первинній редакції, тому суд відхиляє доводи позивача щодо недопустимості застосування постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 для вирішення цього спору;

- суд не застосовує при визначенні розміру належної позивачу додаткової винагороди пункт 7 Порядку і умов виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану, затвердженого наказом ДСА України від 31 жовтня 2022 року №396, на застосуванні якого наполягає Територіальне управління, оскільки за імперативною нормою частини другої статті 165 Закону №1402-VIII розмір грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони встановлюється Кабінетом Міністрів України, тоді як згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» ДСА України уповноважена затверджувати виключно порядок його виплати;

- Верховний Суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин Порядку №396 й у частині визначених ним порядку і умов виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди, оскільки спірні правовідносини виникли до прийняття і набрання чинності цим Порядком. Водночас у спірний період однорідні правовідносини щодо порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони були врегульовані Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом ДСА України від 26 серпня 2020 року №384, що й підлягає застосуванню до спірних правовідносин;

відмова територіального управління Служби судової охорони у виплаті позивачу додаткової винагороди як однієї зі складових його грошового забезпечення з підстави відсутності відповідних бюджетних асигнувань, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року право особи мирно володіти своїм майном, оскільки доки відповідні правові норми, що передбачають певні виплати, є чинними, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах (справа «Кечко проти України», заява №63134/00, рішення від 08.11.2005).

Верховний Суд у зразковій справі №260/3564/22 зазначив, що належним відповідачем у такому спорі є територіальне управління Служби судової охорони, оскільки спірні відносини щодо виплати грошового забезпечення в належному розмірі виникли між позивачем та територіальним управлінням, яке відповідно до пункту 10 Порядку №384 повинно виплачувати співробітнику грошове забезпечення за місцем проходження ним служби.

Врахувавши наведені правові позиції, Верховний Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом:

- визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області щодо не нарахування і невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, та зобов`язання нарахувати і виплатити позивачу вказану додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. на місяць (за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця) за період з 24.02.2022 року по 16.05.2022 року;

- визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області щодо не нарахування і невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, та зобов`язання нарахувати і виплатити позивачу вказану додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. на місяць (за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця) за період з 17.05.2022 року по 18.07.2022 року та з 19.07.2022 року по 28.10.2022 року.

Саме такий спосіб захисту порушеного права був застосований Верховним Судом у вищевказаному рішенні від 06 квітня 2023 року у зразковій справі №260/3564/22 (Пз/990/4/22), залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2023 року.

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд доходить висновку, що належним способом захисту та відновлення прав позивача, буде зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області нарахувати та виплатити позивачу відповідну додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168 у розмірі 30000 грн на місяць, за період з 24.02.2022 року по 16.05.2022 року та зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області нарахувати та виплатити позивачу відповідну додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168 у розмірі 30000 грн на місяць, за період з 17.05.2022 року по 18.07.2022 року та з 19.07.2022 року по 28.10.2022 року.

Водночас, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити щомісячну додаткову винагороду, то визначення судовим рішенням конкретної суми щомісячної додаткової винагороди за вказаний період в даному випадку буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача. Такий розрахунок має бути здійснено вже на виконання рішення суду.

Тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 року по 16.05.2022 року в розмірі 30000 гривень щомісячно (з 24 по 28 лютого 2022 року 5357,14 грн, з 1 по 31 березня 2022 року 30 000,00 грн. з 1 по 30 квітня 2022 року 30 000,00 грн, з 1 по 16 травня 2022 року 15483,87 грн), у загальному розмірі 80841,01 (вісімдесят тисяч вісімсот сорок одна гривня 01 коп); зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 17.05.2022 року по 18.07.2022 року в розмірі 30000 гривень щомісячно (з 17 по 31 травня 2022 року - 14 516,13 грн. з 1 по 30 червня 2022 року 30 000,00 грн, з 1 по 18 липня 2022 року 17419,35 грн), за період з 19.07.2022 року по 28.10.2022 року в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (з 19 по 31 липня 2022 року -12580,65 грн, з 1 по 31 серпня 2022 року 30 000,00 грн, з 1 по 30 вересня 2022 року 30 000,00 грн. з 1 по 28 жовтня 2022 року у розмірі 27096,76 грн.), у загальному розмірі 161612,89 (сто шістдесят одна тисяча шістсот дванадцять гривень 89 коп).

Також суд зазначає, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо невинесення наказу про нарахування та виплату додаткової винагороди та зобов`язання відповідача прийняти наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

При вирішенні даного спору суд, також, бере до уваги, що завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 у справі Педерсен і Бодсгор проти Данії зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 у справі Волохи проти України (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, Суд зазначив, що норма права є передбачуваною, якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. …надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання.

Тобто, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

Так, прийняття відповідачами наказу про нарахування та виплату додаткової винагороди є лише підставою для її виплати. Розрахунок щомісячної додаткової винагороди є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходить службу і який виплачує йому грошове забезпечення. Саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок щодо прийняття наказів про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо невинесення наказу про нарахування та виплату додаткової винагороди та зобов`язання відповідачів прийняти наказ про нарахування та виплату позивачу такої винагороди, задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідачів нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строку їх виплати, суд зазначає таке.

Приписами статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (далі - Закон № 2050-ІІІ) визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цього Закону. Під доходами у Законі № 2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України, і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Така сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону № 2050-ІІІ).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (статті 4 Закону № 2050-ІІІ).

Згідно із статтею 34 Закон України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Пунктами 2, 3 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427(далі - Положення) унормовано, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги (далі - споживчі ціни) за цей період зріс більш як на один відсоток.

Сума компенсації обчислюється у спосіб множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін.

Зі змісту статті 1 Закону № 2050-ІІІ випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Згадані вище статті 2,3 Закону № 2050-ІІІвстановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, визначення поняття доходи для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 відтворюють положення Закону № 2050 -ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 цього Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

За такої умови слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи і пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду України від 11 липня 2017 року № 21-2003а16, від 26 жовтня 2023 рок у справі № 280/6445/19 тощо.

Наявність вини відповідного органу, який мав обов`язок виплатити дохід на користь особи, також не визначена як обов`язкова умова для нарахування та виплати компенсації, щодо якої у спірних відносинах виник спір, і це узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 01.05.2023 у справі № 380/23651/21.

Відтак, наявні підстави для зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у відповідності до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у зв`язку із порушення строків виплати додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період з 24.02.2022 року по 16.05.2022 року; зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (компенсацію втрати частини доходів у відповідності до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у зв`язку із порушення строків виплати додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період з 17.05.2022 року до 28.10.2022 року.

Наведені висновки узгоджуються із позицією, висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 29.10.2020 у справі № 0840/3175/18(пр/280/36/18), від 30.09.2020 у справі № 280/676/19, від 22.09.2020 у справі № 280/1447/19, від 26.10.2023 у справі № 280/6445/19.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач в даній категорії справ звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, тому виходячи з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області (; адреса: 73003, м. Херсон, вул. Перекопська, 5) та Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області (; адреса: 01601, м. Київ, вул. Жилянська, 58-Б) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, та зобов`язання нарахувати і виплатити позивачу вказану додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. на місяць (за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця) за період з 24.02.2022 року по 16.05.2022 року.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, та зобов`язання нарахувати і виплатити позивачу вказану додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. на місяць (за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця) за період з 17.05.2022 року по 18.07.2022 року та з 19.07.2022 року по 28.10.2022 року.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідну додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168 у розмірі 30000 грн на місяць, за період з 24.02.2022 року по 16.05.2022 року.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідну додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168 у розмірі 30000 грн на місяць, за період з 17.05.2022 року по 18.07.2022 року та з 19.07.2022 року по 28.10.2022 року.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у відповідності до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у зв`язку із порушення строків виплати додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період з 24.02.2022 року по 16.05.2022 року.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у відповідності до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" у зв`язку із порушення строків виплати додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період з 17.05.2022 року до 28.10.2022 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 серпня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Е. Абдукадирова