Справа № 400/1908/22
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/1908/22
Перша інстанція: суддя Ярощук В.Г.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 квітня 2025р. про прийняття звіту про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2022р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ВЧ НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови провести позивачу нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 1.01.2016р. по 1.03.2018р.;

- зобов`язати відповідача провести позивачу нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період 1.01.2016р. по 1.03.2018р., включно з одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору, та із одночасною грошовою компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу згідно пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15.01.2004р. №44.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 3.10.2023р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо відмови провести нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 1.01.2016р. по 28.02.2018р..

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 1.01.2016р. по 28.02.2018р. з урахуванням раніше виплачених сум.

7.06.2024р. ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3.10.2023р. у справі №400/1908/22;

- зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3.10.2023р. у справі №400/1908/22.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.06.2024р. зобов`язано відповідача подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3.10.2023р. у справі №400/1908/22 в тримісячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

У встановлений судом строк відповідач не надав суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3.10.2023р. у справі №400/1908/22.

19.09.2024р. позивач подав заяву про встановлення нового строку подання звіту, яка умотивована тим, що відповідач протягом 178 днів добровільно не виконує відповідне рішення суду.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.09.2024р. встановлено новий двомісячний строк подання відповідачем звіту про виконання рішення суду.

У встановлений судом строк відповідач повторно не надав звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3.10.2023р. у справі №400/1908/22.

22.11.2024р. позивач подав заяву про встановлення нового строку для подання відповідачем звіту про виконання вказаного судового рішення.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.12.2024р. встановлено новий строк для подання відповідачем звіт про виконання судового рішення та про зобов`язано відповідача подати до суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 3.10.2023р. у справі №400/1908/22 у двомісячний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

У встановлений судом строк відповідач не надав звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3.10.2023р. у справі №400/1908/22.

4.03.2025р. позивач в черговий раз звернувся до суду із заявою про встановлення відповідачу нового строку подання звіту про виконання відповідного рішення суду, а також про накладення штрафу на командира ВЧ НОМЕР_1 .

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 7.03.2025р. витребувано у відповідача відомості про його командира.

20.03.2025р. до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла заява відповідача від 19.03.2025р. у порядку ст.378 КАС України, в якій він просив, зокрема, звільнити командира відповідача від сплати штрафу за неналежне виконання судового рішення.

У заяві від 8.04.2025р. відповідач просив розглянути вищенаведену заяву також як заяву про надання звіту, в обґрунтування якої зазначив, що він є бюджетною установою, фінансується з державного бюджету і є розпорядником бюджетних коштів третього рівня. З метою виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3.10.2023р. у справі №400/1908/22 відповідачем щомісячно надаються заявки до забезпечувального фінансового органу (ВЧ НОМЕР_2 , фінансово-економічне управління ІНФОРМАЦІЯ_1 розпорядників коштів другого рівня) на фінансування виконання даного рішення суду. Станом на 19.03.2025р. фінансування на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3.10.2023р. у справі №400/1908/22 від розпорядника коштів другого рівня на реєстраційний рахунок відповідача не надходило. У зв`язку із зазначеним, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3.10.2023р. у справі №400/1908/22, буде виконано при надходженні відповідного бюджетного фінансування.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 квітня 2025р. прийнято звіт ВЧ НОМЕР_1 про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3.10.2023р. у справі №400/1908/22. Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 24.02.2025р..

Не погодившись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати, прийняти нову постанову, якою заяву про встановлення нового строку прийняття звіту та накладення штрафу задовольнити.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Приймаючи ухвалу про прийняття звіту про виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з заявками-розрахунками на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення відповідача за липень 2024 року березень 2025 року відповідач нарахував, зокрема позивачу індексацію грошового забезпечення, та подав розпоряднику бюджетних коштів вищого рівня заявку на збільшення бюджетних асигнувань для здійснення відповідних виплат.

Тобто командир відповідача вжив необхідні заходи для встановлення відповідачу бюджетних асигнувань, що необхідні для виконання рішень судів щодо виплати грошового забезпечення звільненим військовослужбовцям, зокрема позивачу.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що поданий відповідачем звіт у формі заяви від 19.03.2025р. свідчить про фактичне виконання відповідачем рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3.10.2023р. у справі №400/1908/22 в частині нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 1.01.2016р. по 28.02.2018р., а тому він підлягає прийняттю.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку чим допустив порушення норм процесуального права, а тому апеляційний суд на підставі ст.320 КАС України, скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положеннями ст.129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013р., зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012р. №11-рп/2012).

Конституційний Суд України зазначив, що бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004р. вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч.2-3 ст.14 КАС України постанови і ухвали суду в адміністративній справі, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, у відповідності до зазначених правових норм, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3.10.2023р., яка набрала законної сили, є обов`язковою до виконання на всій території України.

Як вже зазначалось вище, важливою конституційною гарантією забезпечення обов`язковості судового рішення, є судовий контроль за його виконанням.

З цією метою, КАС України, визначає систему процесуальних засобів, які адміністративні суди вправі застосовувати для забезпечення своєчасного, точного, неухильного та повного виконання судового рішення.

Узагальнюючи загальні аспекти/критерії захисту права на розгляд справи та виконання судового рішення, слід виходити з того, що: 1) засіб є ефективним, якщо його можна використати для прискорення ухвалення рішення судом, що розглядає справу; 2) найбільш ефективними є засоби, спрямовані на попередження, а не на компенсацію за затримку розгляду справи чи виконання судового рішення; 3) поєднання пришвидшувального та компенсаторного засобів захисту є найкращим варіантом тощо.

Аналіз положень КАС України, дає підстави виокремити такі основні процесуальні засоби, за допомогою яких адміністративний суд забезпечує належне виконання судового рішення, яке набрало законної сили: 1) роз`яснення судового рішення (ст.254); 2) судовий контроль за виконанням судового рішення (ст.ст.382, 383); 3) заміна сторони виконавчого провадження (ст.379); 4) поновлення пропущеного з поважних причин строку пред`явлення виконавчого листа до виконання (ст.376); 5) відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, зміна чи встановлення способу і порядку виконання (ст.378); 6) зупинення виконання судових рішень лише у виключних випадках (ст.375); 7) застосування як преюдиційних обставин, встановлених у судовому рішенні, що набуло законної сили, під час судового розгляду іншої справи (частини четверта - сьома ст.78) тощо.

Стосовно сутності судового контролю, колегія суддів звертає увагу на тому, що ст.ст.382-383 КАС України, визначено такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування, є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.

Одним із видів судового контролю за виконанням рішення суду, який передбачений КАС України, є встановлення судом обов`язку суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ст.382 КАС України).

Суд першої інстанції, прийнявши звіт відповідача та не встановивши новий строк для подання звіту, фактично припинив здійснення судового контролю, не дивлячись на те, що судове рішення відповідачем, на якого судом покладено обов`язок щодо виконання цього рішення, фактично виконано не було.

При цьому, суд першої інстанції послався на наявність поважних причин (відсутність бюджетного фінансування) невиконання рішення суду.

Судом першої інстанції не враховано того, що судове рішення підлягає обов`язковому та безумовному виконанню, і наявність будь-яких поважних чи неповажних причин не може звільнити особу, відповідальну за виконання рішення суду, від такого обов`язку.

Вказані висновки суду щодо поважності причин невиконання рішення суду, можуть бути застосовані при вирішення питання про накладення штрафу за не виконання рішення суду, а не при вирішенні питання щодо прийняття звіту відповідача.

Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до ч.3 ст.382-1 цього Кодексу (ч.11 ст.382-3 КАС України).

Враховуючи обставини у цій справі, які свідчать про те, що відповідачем (боржником) рішення суду не було виконано в повному обсязі, суд першої інстанції був зобов`язаний встановити новий строк для подання звіту.

За таких обставин, колегія суддів вважає, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви встановлення нового строку подання звіту про виконання рішення суду та накладення на відповідача штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,312,315,320,321,322,325,328-331 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 квітня 2025р. про прийняття звіту про виконання судового рішення скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

О.В. Єщенко