Справа № 160/24681/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 серпня 2025 року Справа №160/24681/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2024 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Державної судової адміністрації України.

17.12.2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено та ухвалено:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по 31 серпня 2024 року включно, обчисленої виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, у розмірі 2102, 00 грн.;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 31 серпня 2024 року включно, у вигляді базового розміру посадового окладу судді в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року 2270, 00 грн., на 01 січня 2022 року 2 481, 00 грн., на 01 січня 2023 року 2 684, 00 грн., на 01 січня 2024 року 3 028, 00 грн. з урахуванням надбавки за вислугу років від посадового окладу та матеріальної допомоги за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік та 2024 рік, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 недоплаченої суд13.02.2025 року ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі №160/24681/24 - повернуто скаржнику.

20.02.2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.

05.06.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження від 29.05.2025 року, відкритого на підставі виконавчого листа про зобов`язання Державної судової адміністрації України вчинити певні дії, згідно якої рішення суду по даній справі у відповідній частині залишилось невиконаним.

23.07.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій заявник просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року по справі № 160/24681/24, встановивши такий: «Стягнути з Державної судової адміністрації України та ТУ ДСА України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) невиплачену суддівську винагороду за період з 01 січня 2021 року по 31 серпня 2024 року включно, у розмірі 931 078, 35 грн. з урахуванням відповідних податків та інших обов`язкових платежів, за рахунок бюджетної програми КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України».

В обгрунтування заяви зазначено, що обраний судом спосіб захисту при ухваленні рішення та відновлення порушеного права позивача не передбачає стягнення певної суми коштів, а є рішенням зобов`язального характеру, яке покладає відповідні обов`язки на відповідача та потребує вчинення ними певних дій. Разом з тим, стаття 7 Закону № 4901-VI встановлює особливості виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна. Згідно частини першої цієї статті виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення (частина друга статті 7 Закону № 4901-VI). Виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється у порядку черговості згідно з чинним законодавством України органами Казначейства за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

29.07.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду призначено заяву про зміну способу і порядку виконання рішення до розгляду у судовому засіданні на 05.08.2025 року.

05.08.2025 року судове засідання не проводилось, згідно довідки секретаря судового засідання, наступне судове засідання було призначено на 07.08.2025 року.

07.08.2025 року у судове засідання відповідачі не з`явилися, заявник надіслав клопотання про розгляд заяви за його відсутності.

Згідно ч.2 ст.378 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши заяву позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду у даній справі, суд зазначає наступне.

Згідно листа Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 05.03.2025 № 1289/25 рішення суду по даній справі виконано в частині нарахування позивачу недотриманих сум суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 31.08.2024 року у розмірі 931078,35 року, проте не виконано в частині виплати зазначеної суми.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.05.2025 року, відкритого на підставі виконавчого листа про зобов`язання Державної судової адміністрації України вчинити певні дії, боржником не надано державному виконавцю доказів фактичного та повного виконання рішення суду.

Суд зазначає, що відповідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, в силу наведених вище норм, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, виключною правовою підставою для прийняття судом рішення про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений порядок і спосіб.

Разом з тим, здійснення судом зміни порядку чи способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права викладено у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №556/2609/14-а, від 12.04.2018 року у справі №759/1928/13-а.

Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Резолютивна рішення суд по даній справі має зобов`язальний характер, позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів судом при розгляді справи не вирішувалися.

Отже, зміна способу виконання рішення суду запропонованим заявником чином щодо стягнення конкретної суми коштів, потягне зміну рішення по суті, що не відповідає інституту зміни способу його виконання.

Змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію на стягнення конкретної суми пенсії, буде змінено рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, тоді як зміна на підставі ст. 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Судові рішення про стягнення коштів і про зобов`язання боржника вчинити дії є різними видами рішень, які виконуються в різному порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 року у справі №440/85/19.

В контексті спірних правовідносин, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, останні не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення та поза межами судового розгляду позовної вимоги про стягнення по суті відповідних сум.

З огляду на вищевикладене, підстави для задоволення заяви позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду по даній справі відсутні.

Керуючись ст.ст.248, 378 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

Суддя М.В. Дєєв