Справа № 589/3125/25
Суддя: Теміров Ч. М.
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/3125/25
Провадження № 2-а/589/142/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Теміров Ч.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови № 686 від 14 лютого 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

09.07.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про оскарження постанови № 686 від 14 лютого 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП України, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, та закриття провадження у справі.

Ухвалою від 18.07.2025 позовну заяву залишено без руху, оскільки одна із вимог позивача - «зупинити виконання постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 686 від 14 лютого 2025 року», за своєю суттю та змістом є заявою про забезпечення позову, а тому повинна відповідати вимогам до змісту та форми останньої, а також порядку її подання та розгляду, які наведені у главі 10 КАС України.

У визначений судом для усунення недоліків строк, а саме 28.07.2025 позивач подав уточнений адміністративний позов разом із заявою про забезпечення позову, за яку сплатив судовий збір.

Вказана заява містить вимоги про зупинення виконавчого провадження 78645336 від 18.07.2025 по виконанню оскаржуваної постанови та скасування арешту коштів боржника (позивача).

В обґрунтування заяви вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення, яка відповідачем звернена до примусового виконання, є предметом оскарження у даній справі. Зазначає, що державним виконавцем накладено арешт на його грошові кошти у розмірі штрафу та витрат виконавчого провадження на загальну суму 37725,50 грн.

Вказана суму є занадто значною для позивача, оскільки він є єдиним джерелом фінансового забезпечення для своєї родини, яка складається з дружини (на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною) та двох малолітніх дітей. З огляду на наведене, просить суд зупинити виконавче провадження та скасувати арешт його коштів.

Виходячи зі змісту заяви, долучених до позову документів та аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даної заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Перелік видів забезпечення позову встановлено частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

1) зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) заборона відповідачу вчиняти певні дії;

4) заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Так, Верховний Суд у постанові від 15.12.2021 у справі №640/9218/21 зазначив, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.

Спосіб забезпечення позову має бути безпосередньо пов`язаним з предметом спору, співмірним суті порушеного права та водночас запобігати порушенню прав інших осіб.

Між тим у поданій позивачем заяві висунуто вимогу про:

-зупинення виконавчого провадження;

-скасування арешту коштів.

З цього приводу суд зауважує, що порядок та підстави зупинення виконавчого провадження регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон), зокрема, статтею 38, з аналізу змісту якої випливає, що повноваження на вчинення вказаної дії суду не належать.

Так сама і зупинення вчинення виконавчих дій, регламентоване ст.34 Закону, здійснюється виключно виконавцем. При цьому згідно з п. 2 ч.1 цієї статті, однією з підстав для зупинення вчинення виконавчих дій є зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, тобто у даному випадку законодавець посилається на вид забезпечення позову, визначений п.5 ч.1 ст.151 КАС України.

У той же час, вимоги позивача зупинити виконавче провадження та скасувати арешт коштів не належать до заходів забезпечення позову, вичерпний перелік яких визначено ч. 1 ст.151 КАС України.

Слід зазначити, що в справах, у яких предметом оскарження є виконавчий документ, що підлягає примусовому виконанню, яким відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону є постанова органу (посадової особи) у справі про адміністративні правопорушення, законодавцем в ст.151 КАС України передбачений спеціальний спосіб забезпечення позову - зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, найбільш правильним способом забезпечення матеріально-правових інтересів позивача, з урахуванням викладених у заяві обставин, є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином позивач обрав не передбачений КАС України інструмент захисту своїх інтересів судом. Вимоги , вказані ним у заяві, відносяться до повноважень виконавчої служби.

Окремо слід зазначити, що метою заходів забезпечення позову в адміністративному судочинстві є забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення у майбутньому, якщо позивач виграє справу. У цьому випадку доводи позивача стосовно важкості повернення стягнутих з нього у межах виконавчого провадження коштів, у разі задоволення позову, не стосуються підстав для вжиття заходів забезпечення позову та не відповідають меті застосування таких заходів.

Крім цього сам по собі факт вчинення виконавчих дій на підставі оскаржуваної постанови відповідача, хоча і стосується прав та інтересів позивача, у той час не може автоматично свідчити про те, що таке рішення суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправним і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду. Факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

З огляду на викладений вище аналіз, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

За ч.5, 8 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст. 151, 152, 153, 154 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови № 686 від 14 лютого 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП України відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Ч.М.Теміров