Справа № 420/36529/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/36529/24
Перша інстанція: суддя Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого-судді Градовського Ю.М., суддів: Бітова А.І., Єщенка А.В., розглянувши питання про відкриття за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024р. ОСОБА_1 звернулося до суду із позовом до ВЧ НОМЕР_1 , в якому просило:

- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо нарахування складових грошового забезпечення ОСОБА_1 в період її служби з 1 січня 2020р. по 20 травня 2023р. з порушенням чинної редакції Постанови КМУ від 30 серпня 2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб";

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 перерахувати всі передбачені законом щомісячні основні та додаткові складові грошового забезпечення, а також всі одноразові додаткові грошові виплати, що виплачувалися ОСОБА_1 з 1 січня 2020р. по 31 грудня 2020р. включно, із застосуванням для розрахунків його посадового окладу та окладу за військовим званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020р., та виплатити на його користь невиплачену різницю всіх складових грошового забезпечення та одноразових додаткових грошових виплат за вказаний період;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 перерахувати всі передбачені законом щомісячні основні та додаткові складові грошового забезпечення, а також всі одноразові додаткові грошові виплати, що виплачувалися ОСОБА_1 з 1 січня 2021р. по 31 грудня 2021р. включно, із застосуванням для розрахунків його посадового окладу та окладу за військовим званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2021р., та виплатити на його користь невиплачену різницю всіх складових грошового забезпечення та одноразових додаткових грошових виплат за вказаний період;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 перерахувати всі передбачені законом щомісячні основні та додаткові складові грошового забезпечення, а також всі одноразові додаткові грошові виплати, що виплачувалися ОСОБА_1 з 1 січня 2022р. по 31 грудня 2022р. включно, із застосуванням для розрахунків його посадового окладу та окладу за військовим званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2022р., та виплатити на його користь невиплачену різницю всіх складових грошового забезпечення та одноразових додаткових грошових виплат за вказаний період;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 перерахувати всі передбачені законом щомісячні основні та додаткові складові грошового забезпечення, а також всі одноразові додаткові грошові виплати, що виплачувалися ОСОБА_1 з 1 січня 2023р. по 20 травня 2020р. включно, із застосуванням для розрахунків його посадового окладу та окладу за військовим званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2023р., та виплатити на його користь невиплачену різницю всіх складових грошового забезпечення та одноразових додаткових грошових виплат за вказаний період.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020р. до 20.05.2023р. без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а також грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021, 2022, 2023 роки із урахуванням такого розміру грошового забезпечення.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення, у тому числі грошових допомог на оздоровлення та матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_1 за період з 29.01.2020р. до 20.05.2023р. з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України про Державний бюджет України станом на 1 січня 2020, 2021, 2022 та 2023 років, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись із даним судовим рішенням, ВЧ НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 3.07.2025р. апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 залишено без руху, у зв`язку із необхідністю подачі доказів про сплату судового збору у розмірі 1 453,44грн..

16.07.2025р. до суду надійшло клопотання ВЧ НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування поданої заяви апелянт зазначив, що ним вживаються заходи направлені на сплату судового збору, однак, на теперішній час тимчасово відсутні бюджетні асигнування на оплату судового збору по даній справі.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, та єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст.73,74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч.1 ст.133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Апеляційний суд зауважує, що апелянтом не надано жодних доказів вжиття заходів направлених на сплату судового збору, а також доказів неможливості такої сплати у зв`язку із відповідним майновим станом особи.

Суд зазначає, що законодавством регламентовано процесуальні гарантії забезпечення доступу до правосуддя і забезпечення практичної можливості їх реалізації покладено на суд. Разом із тим, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «CASE OF KREUZ v. POLAND», заява №28249/95, «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні поданого апелянтом клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з ч.5 ст.298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч.6 та ч.7 ст.298 КАС України про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку. Копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному ст.251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що вимоги ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 3.07.2025р. у встановлений судом строк не виконані, наявні підстави для повернення апеляційної скарги ВЧ НОМЕР_1 в порядку, передбаченому ч.5 ст.298 КАС України.

На підставі наведеного, зважаючи на те, що скаржниками не виконано вимоги ухвали без руху, при наявності у останнього достатнього часу для виконання вимог ухвали та усунення недоліків апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги скаржнику.

Керуючись ст.ст.169,296,298 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий-суддя Ю.М. Градовський

Судді А.І. Бітов

О.В. Єщенко