Справа № 260/3430/25
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 серпня 2025 рокум. Ужгород№ 260/3430/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі судді Калинич Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про перехід до розгляду за правилами загального позовного провадження адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області, Державної міграційної служби України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області, у якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області від 31.12.2024 про визнання паспорта громадянина України ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 31.05.2023 (орган видачі 2114) недійсним.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області від 31.12.2024 про визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 31.05.2023 (орган видачі 2114), оформленого на ім`я ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Закарпатській області відновити попереднє становище шляхом визнання дійсним паспорта громадянина України ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 31.05.2023 (орган видачі 2114).

4. Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Закарпатській області відновити попереднє становище шляхом визнання дійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 31.05.2023 (орган видачі 2114), оформленого на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 18 червня 2025 року до участі у справі було залучено співвідповідача Державну міграційну службу України.

07 серпня 2025 року представник позивача подав до суду заяву про перехід до загального позовного провадження. Зазначену заяву представник позивача мотивує тим, що у даній справі склалася унікальна, нестандартна ситуація, яка до цього ніколи не виникала в країні та взагалі не врегульована нормативними актами України, внаслідок якої громадянин України був протиправно позбавлений паспортів громадянина України та громадянина України для виїзду за кордон. Тому, переконаний, що зазначена справа є справою складною і не може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому, вважає, що суд також визнав таку справу складною, залучивши ухвалою суду від 18.06.2025 року Державну міграційну службу України у якості співвідповідача.

Відтак представник позивача просить перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження у складі колегії суддів.

Суд, дослідивши зазначену заяву, матеріали справи, вважає подану заяву необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Положеннями статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Водночас, частинами 4 та 5 статті 12 КАС України визначено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Статтею 257 КАС України передбачено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Так, частинами 1 та 2 даної статті визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а також, будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Приписи частини 4 вказаної статті кореспондують із приписами частини 4 статті 12 КАС України, та знову ж таки визначають конкретний перелік адміністративних справ, що належить розглядати виключно за правилами загального позовного провадження.

Суд зазначає, що адміністративні справи з приводу мобілізації, призову на військову службу, проходження та звільнення з військової служби у переліку справ, розгляд яких проводиться виключно за правилами загального позовного провадження, відсутні.

За загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною 4 статті 12, частиною 4 статті 257 КАС України).

Дана справа, не належить до категорії справ, які не можуть розглядатися за правилами спрощеного провадження у значенні згаданих статей Кодексу, водночас суд, беручи до уваги передбачені частиною 3 статті 257 КАС України чинники, може розглянути її за правилами загального позовного провадження, якщо дійде такого висновку.

Так, частиною 3 статті 257 Кодексу визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд наголошує, що предметом спору є рішення суб`єкта владних повноважень (відповідача), якими позивачу визнано недійсними паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Таке рішення є актом індивідуальної дії в розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, тобто воно стосується прав та інтересів конкретно визначеної в акті особи (позивача), а тому вирішення спору не може мати фундаментальне значення для правозастосовчої практики для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Заява представника позивача не містить жодних аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв. Навпаки, у клопотанні представник позивача наголошує, що справа містить ситуацію, яка до цього ніколи не виникала в країні.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 05 квітня 2021 року у справі №420/8512/20 зазначив, що вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей, девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Однак у цій справі спір стосується захисту прав конкретної особи, що пов`язаний з незаконними, на його думку, рішеннями суб`єкта владних повноважень. Тому відсутні підстави для висновків про значний суспільний інтерес у зв`язку із розглядом такої справи.

Також суд не бере до уваги твердження представника позивача щодо того, що залучивши до участі у справі співвідповідача Державну міграційну службу України, суд відніс її до складних, оскільки залучення до участі у справі центрального органу виконавчої влади не є самостійною підставою для віднесення справи до складних, а відповідно у не є підставою для переходу до розгляду такої справи за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи вищенаведені критерії, на переконання суду, представник позивача не навів обґрунтованих підстав для задоволення заяви та розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін, не позбавляє права останнього надавати докази та висловлювати свою позицію чи спростовувати доводи опонентів шляхом подання письмових пояснень, доказів, заявленням відповідних клопотань тощо.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін жодним чином не звужують зміст основних принципів адміністративного судочинства, визначених частиною 3 статті 2 КАС України, в тому числі таких як верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

КАС України із змінами надає суду можливість за встановленою процедурою здійснювати судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на засадах верховенства права, в тому числі в порядку письмового провадження.

У випадку необхідності з`ясування відповідних обставин справи, заслуховування пояснень представників сторін і учасників справи в судовому засіданні чи витребування додаткових доказів, суддя вживатиме конкретних процесуальних заходів на підставі положень КАС України.

Із урахуванням наведеного, суд вважає доводи позивача щодо необхідності розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження необґрунтованими.

На підставі наведеного, керуючись статями 12, 248, 256, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про перехід до розгляду за правилами загального позовного провадження адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області, Державної міграційної служби України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

СуддяЯ. М. Калинич