Справа № 460/9327/25
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань поновлення пропущеного строку звернення до суду
12 серпня 2025 року м. Рівне №460/9327/25
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглядаючи у письмовому провадженні процесуальні питання, пов`язані з розглядом справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про:
визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щомісячного грошового забезпечення та всіх одноразових виплати з 30.01.2020 по травень 2023 року, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, при перерахунку грошового забезпечення із розрахунку основних видів грошового забезпечення визначеного шляхом множення, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом: з 30.01.2020, з 01.01.2021, з 01.01.2022, з 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції, чинній до 24.02.2018 до внесення змін Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб") та додаткових видів грошового забезпечення;
зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячне грошове забезпечення та всі одноразові виплати з 30.01.2020 року по травень 2023 року відповідно, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, при перерахунку грошового забезпечення із розрахунку основних видів грошового забезпечення визначеного шляхом множення, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом з 30.01.2020, з 01.01.2021, з 01.01.2022, з 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції, чинній до 24.02.2018 до внесення змін Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб") та додаткових видів грошового забезпечення, а також виплатити без врахування податків і обов`язкових платежів.
У позовній заяві позивачем було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 02.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, у зв`язку з неможливістю встановити на стадії відкриття провадження у справі момент, коли позивач дізнався (або повинен був дізнатися) про порушення своїх прав, суд прийшов до висновку про вирішення питання щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду під час розгляду адміністративної справи. З цією метою в ухвалі про відкриття провадження у справі суд витребував у відповідача докази на підтвердження обставин щодо вручення позивачу письмового повідомлення про суми нарахованого та виплаченого йому грошового забезпечення за період проходження військової служби з 19.07.2022 по травень 2023 року.
20.06.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС відповідач подав до суду відзив на позовну заяву. При цьому, на вимогу суду, жодних доказів на підтвердження обставин щодо вручення позивачу письмового повідомлення про суми нарахованого та виплаченого йому грошового забезпечення за період проходження військової служби з 19.07.2022 по травень 2023 року відповідачем до відзиву не додано. Також, відзив не містить жодних доводів з приводу пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку та вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Так, строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів визначені статтею 233 КЗпП України.
"Якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19.07.2022, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19.07.2022, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19.07.2022 підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин").
З урахуванням пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651, відлік тримісячного строку звернення до суду зі спорами, визначеними статтею 233 КЗпП України, почався 01.07.2023.".
Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП (у редакції, яка діяла до 19.07.2022), у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Згідно з частинами першою, другою статті 233 КЗпП України, в редакції, чинній з 19.07.2022, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)
Таким чином, суд констатує, що до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної до виплати заробітної плати, в т.ч. грошового забезпечення військовослужбовця, не було обмежено строками. Натомість, з 19.07.2022 таке звернення обмежене тримісячним строк, облік якого починається з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Повертаючись до обставин цієї справи, суд констатує, що в матеріалах судової справи відсутні будь-які докази на підтвердження обставин щодо вручення позивачу письмового повідомлення про суми нарахованого та виплаченого йому грошового забезпечення за період проходження військової служби з 19.07.2022 по травень 2023 року (не надані такі докази ні сторонами самостійно, ні на вимогу суду).
Натомість, матеріалами судової справи стверджується, що представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом від 16.05.2025 № 84-СВ, у якому просив, зокрема, надати довідку про розмір грошового забезпечення позивача за період з 30.01.2020 по травень 2023 року (помісячно).
Листом від 21.05.2025 за № 39/1197 відповідач скерував адвокату позивача довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 31.05.2023.
Зміст вказаної вище довідки свідчить на користь того, що вона містить відомості щодо фактично нарахованих та виплачених позивачу сум грошового забезпечення (його складових) за період з 19.07.2022 по травень 2023 року, у зв`язку з чим такий документ може вважатися повідомленням про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні, в розумінні статей 116 та 233 КЗпП України.
З огляду на вказане, суд висновує, що позивач дізнався про порушення своїх прав на отримання грошового забезпечення в належному розмірі за наслідками отримання листа відповідача від 21.05.2025 за № 39/1197.
При цьому, будь-яких інших доказів на підтвердження того, що позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум за період з 19.07.2022 по травень 2023 року раніше, аніж отримав лист відповідача від 21.05.2025 за № 39/1197, матеріали судової справи не містять.
До суду з цим позовом представник позивача звернувся 27.05.2025 шляхом його формування та подання через підсистему "Електронний суд", тобто у межах тримісячного строку, визначеного частиною другою статті 233 КЗпП України.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Згідно з частинами третьою та четвертою статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
При цьому, частиною першою статті 121 КАС України установлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Так, оцінивши вказані представником позивача підстави пропуску строку звернення до суду, дослідивши надані на їх підтвердження докази, а також приймаючи до уваги обставини спору, що виник між учасниками справи, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог про перерахунок та виплату в належному розмірі грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по травень 2023 року, оскільки матеріали адміністративного позову не містять доказів на підтвердження обставин чи формування в суду обґрунтованого сумніву про те, що позивачу було відомо чи мало бути відомо про порушення його прав та законних інтересів до отримання від відповідача листа від 21.05.2025 за № 39/1197.
Таким чином, пропущений позивачем строк звернення до суду в названій частині позовних вимог підлягає поновленню.
Керуючись статтями 121, 123, 240, 241, 248, 256 КАС України, суд
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Савчука Володимира Олександровича про поновлення пропущеного строку звернення до суду задовольнити.
Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог, що стосуються перерахунку та виплати грошового забезпечення (його складових) за період з 19.07.2022 по травень 2023 року, та поновити такий строк.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ольга ПОЛІЩУК