Справа № 160/8243/25
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2025 року Справа № 160/8243/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.
за участі секретаря судового засіданняОсуховської Ж.С.
представника позивача представника відповідача представника третьої особи Пилипенко Г.О., Пирогова С.В., Озацької О.В.,
20.03.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «БЕЛЬ» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 11.12.2024 р. №1021/32-00-07-07-16.
Не погоджуючись з висновками зазначеного Акта перевірки та прийнятим на його підставі податковим повідомленням-рішенням від 11.12.2024 №1021/32-00-07-07-16, Приватне підприємство «БЕЛЬ», скориставшись правом, наданим платнику податків статтею 56 ПКУ, оскаржило зазначене ППР в адміністративному порядку до ДПС України.
Рішенням ДПС про результати розгляду скарги від 21.02.2025 за №5103/6/99-00-06-03-01-06 скарга залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 11.12.2024 №1021/32-00-07-07-16 без змін.

Позивач вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення є неправомірними та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає чинному законодавству та прийняте на підставі хибних висновків, до яких дійшов відповідач в ході проведення перевірки.

Позивач звертає увагу на введення воєнного стану в Україні і подальшу його пролангацію згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №62/2022 Про введення воєнного стану в Україні, та вважає це загальновідомою обставиною форс-мажорного характеру. Приватне підприємство «БЕЛЬ» у той період втратило товар, комп`ютерну техніку, первинну документацію, оскільки знаходилось у місті Маріуполь, та фінансово знаходилось в критичному стані. Вказане підтверджується інвентеризаційними відомостями та товарознавчими експертизами, в яких відображено факти втрати майна. Також, позивачем було направлено заяву від 23.09.2022 №01-23/09-22 з необхідним пакетом документів про визнання підприємства неспроможним виконати свої податкові зобов`язання.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.04.2025. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог предмету спору на стороні відповідача: Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла заява від представника Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №16446/25).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 заяву представника Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 160/8243/25 задоволено.

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла заява від представника позивача про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №18329/25).

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла заява від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків про продовження строку на подання відповіді на відзив до 16.04.2025.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 заяву представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 160/8243/25 задоволено.

15.04.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний Суд» від представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшов відзив на позовну заяву (вх. №19316/25), в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідач зазначив, що Східним МУ ДПС на підставі наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.09.2024 № 232-п, на підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного підприємства «БЕЛЬ» () з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання, відображеного у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2021 рік від 23.02.2022 №, за I квартал 2022 року від 18.05.2022 №.

Копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 23.09.2024 № 232-п та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки від 23.09.2024 № 113/32-00-07-07-10 було направлено на адресу Приватного підприємства «БЕЛЬ» та отримано підприємством 01.10.2024.

Контролюючим органом за результатами перевірки встановлено порушення Приватним підприємством «БЕЛЬ» () пункту 57.1 статті 57, підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток, визначеного у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2021 рік від 23.02.2022 №, за I квартал 2022 року від 18.05.2022 № у сумі 3 222 756,03 грн. з затримкою сплати більше 30 календарних днів, а саме із затримкою 101 календарних днів.

Контролюючим органом за результатами перевірки складено Акт від 01.11.2024 № 950/32-00-07-07-11/24067799 на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством, який було надіслано на адресу Приватного підприємства «БЕЛЬ» засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Вказане поштове повідомлення не вручено та повернуто контролюючому органу 26.11.24. Заперечення до акту не надавалися.

Контролюючим органом на підставі акта перевірки від 01.11.2024 № 950/32-00-07-07-11/24067799 було прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ш» про застосування штрафної санкції з податку на прибуток підприємства із затримкою 101 календарних днів на суму 1 180 689,01 грн. у розмірі 25% та 50% погашеної суми податкового боргу.

Листом від 27.12.2024 № 03-27/12-24 (вх. ДПС України № 50705/6 від 27.12.2024) Приватним підприємством «БЕЛЬ» було подано до Державної податкової служби України скаргу, в якій просило скасувати податкове повідомлення-рішення за формою «Ш» від 11.12.2024 № 1021/32-00-07-07-16.

Контролюючим органом за результатами аналізу інформації, наведеної у скарзі та додатках до неї матеріалів, наданих до контролюючого органу, не встановлено підстав для пом`якшення відповідальності особи згідно з п. 1121.2 ст.1121 Податкового кодексу України. Натомість визначено бездіяльність платника податків (відсутність заходів, спрямованих на своєчасне виконання обов`язку) та відсутність належної обачності щодо сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток.

Згідно аналізу витрат по даним ЄРПН та отриманих документів, які надані листом від 07.06.2024 №02-07/06-2024 встановлено, що Приватним підприємством «БЕЛЬ» було придбано автомобіль MERCEDES-BENZS class за ціною 11,3 млн. грн. (податкові накладні від 15.07.2022 №535/12 та від 09.08.2022 №333/12). Оплата проведена двома платіжними дорученнями від 15.07.2022 №61 та від 09.08.2022 №4111. Тобто, в той час, коли наступив термін сплати податку на прибуток, Приватним підприємством «БЕЛЬ» було прийнято рішення використати наявні кошти не на сплату податку на прибуток.

Згідно аналізу Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (4ДФ) встановлено, що Приватним підприємством «БЕЛЬ» були виплачені дивіденди директору Приватного підприємства «БЕЛЬ» у 3 кварталі 2022 року на суму 4 725 427,81 грн.

Отже, за результатами розгляду наданої до контролюючого органу скарги, контролюючий орган дійшов висновку, що підприємство мало можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачено відповідальність, а саме за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток. Проте Приватним підприємством «БЕЛЬ» не було вжито достатніх заходів щодо їх дотримання.

Отже, Державною податковою службою було розглянуто скаргу платника податків та відповідно до рішення Державної податкової служби України від 21.02.2025 за № 5103/6/99-00-06-03-01-06, про результати розгляду скарги Приватного підприємства «БЕЛЬ» - рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП від 11.12.2024 № 1021/32-00-07-07-16 залишено без змін, а скаргу підприємства без задоволення.

З огляду на вищевикладене, відповідач вважає спірне податкове повідомлення-рішення, прийняте у межах наданих контролюючому органу повноважень, правомірним та таким, що відповідає приписам чинного законодавства України, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача. З огляду на викладене, представник відповідача просить суд у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

22.04.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний Суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №20663/25), в якому останній зазначив, що відповідач не надав оцінку матеріалам, наданим Приватним підприємством «БЕЛЬ» в рамках перевірки, а також у якості доказів до позовної заяви, проігнорував банківські виписки, які надають інформацію про грошові надходження та витрати позивача. Використання коштів підприємством за оспорюваний період було виключно на сплату податків - ЄСВ, податок на доходи фізичних осіб, воєнний збір, виплату заробітної плати працівникам підприємства. Також зазначає, що відповідач значно завищив ціну автомобіля, який був придбаний позивачем у липні 2022 року для потреб підприємства.

20.05.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний Суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі (вх. №26639/25).

06.06.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний Суд» від представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшли пояснення по справі (вх. №30078/25), в яких наголошує, що сам по собі факт існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) не звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань. Сертифікат (висновок) ТПП, який засвідчує обставини непереборної сили (форс - мажор) до контролюючого органу не надавався ні в ході перевірки, ні разом з наданими заперечення до акту перевірки.

На переконання відповідача матеріали перевірки свідчать про наявність підстав, які доводять вчинення порушення платником податків Приватного підприємства «БЕЛЬ» умисно. Вина платника полягає у тому, що підприємство могло дотриматися правил і норм визначених Кодексом, однак вказаного не здійснило та не виконало свого податкового обов`язку. Відповідач вважає, що висновки акта перевірки щодо порушень Приватного підприємства «БЕЛЬ» є правомірними та відповідають нормам діючого податкового законодавства, а аргументи, наведені у скарзі позивача не надають підстав для їх скасування або зміни.

19.06.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний Суд» від представника Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшли пояснення по справі (вх. №32697/25), в яких останній зазначає, що рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20.10.2022 №17/32-00-04-04-02 щодо можливості своєчасного виконання свого податкового обовязку в частині сплати податку на прибуток за 2021 рік позивачем не оскаржувалось ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а отже є чинним.

24.06.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний Суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі (вх. №33398/25) щодо відсутності вини у діях позивача щодо несвоєчасності сплати податку на прибуток.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 16.07.2025, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 16.07.2025, обставини, викладені у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив підтримав, проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні, призначеному на 16.07.2025, проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Приватне підприємство «БЕЛЬ», ідентифікаційний код юридичної особи 24067799, з 29.12.1995 зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, запис №0001369, та перебуває на податковому обліку в Північному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.

Видами економічної діяльності ПП «БЕЛЬ» згідно КВЕД є: 46.34 Оптова торгівля напоями (основний); 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.21 Допоміжне обслуговуванняназемного транспорту; 73.20 Дослідження кон`юктури ринку та виявлення громадської думки; 11.01 Дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв; 11.07 Виробництво безалкогольних напоїв; виробництво мінеральних вод та іеших вод, розлитих у пляшки; 82.92 Пакування.

Приватне підприємство «БЕЛЬ» перебуває на обліку у Північному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків як платник податків.

Східним МУ ДПС на підставі наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.09.2024 № 232-п, на підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного підприємства «БЕЛЬ» () з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання, відображеного у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2021 рік від 23.02.2022 №, за I квартал 2022 року від 18.05.2022 №.

Контролюючим органом за результатами перевірки встановлено порушення Приватним підприємством «БЕЛЬ» () пункту 57.1 статті 57, підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток, визначеного у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2021 рік від 23.02.2022 №, за I квартал 2022 року від 18.05.2022 № у сумі 3 222 756,03 грн. з затримкою сплати більше 30 календарних днів, а саме із затримкою 101 календарних днів.

Контролюючим органом за результатами перевірки складено Акт від 01.11.2024 № 950/32-00-07-07-11/24067799.

Контролюючим органом на підставі акта перевірки від 01.11.2024 № 950/32-00-07-07-11/24067799 було прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ш» про застосування штрафної санкції з податку на прибуток підприємства із затримкою 101 календарних днів на суму 1 180 689,01 грн. у розмірі 25% та 50% погашеної суми податкового боргу.

Листом від 27.12.2024 № 03-27/12-24 (вх. ДПС України № 50705/6 від 27.12.2024) Приватним підприємством «БЕЛЬ» було подано до Державної податкової служби України скаргу, в якій просило скасувати податкове повідомлення-рішення за формою «Ш» від 11.12.2024 № 1021/32-00-07-07-16.

Державною податковою службою було розглянуто скаргу платника податків та відповідно до Рішення Державної податкової служби України від 21.02.2025 за № 5103/6/99-00-06-03-01-06, про результати розгляду скарги Приватного підприємства «БЕЛЬ» - рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП від 11.12.2024 № 1021/32-00-07-07-16 залишено без змін, а скаргу підприємства без задоволення.

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування податкового повідомлення-рішення за формою «Ш» від 11.12.2024 № 1021/32-00-07-07-16.

Узагальнюючи підстави позову, можна дійти висновку, що позивач посилається на наступні фактори, які негативно вплинули на cвоєчасність виконання податкових обов`язків, які, на його думку, виключають наявність вини у вчиненні податкового правопорушення:

1)Наявність форс-мажорних обставин (повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України).

2) Звернення позивача від 23.09.2022 №01-23/09-22 з необхідним пакетом документів про визнання підприємства неспроможним виконати свої податкові зобов`язання.

Судом встановлено, що Приватним підприємством «БЕЛЬ» заява та документи (копії документів), інформація про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, передбачених Порядком №225, до Східного МУ ДПС по роботі з ВПП подавалася 23.09.2022 №01-23/09-22, а саме подано заяву про неможливість сплати податку на прибуток за 2021 рік в сумі 3 745,0 тис. грн.

Східним МУ ДПС по роботі з ВПП прийнято рішення від 20.10.2022 №17/32-00-04-04-02 щодо можливості своєчасного виконання свого податкового обов`язку в частині сплати одатку на прибуток за 2021 рік. Підприємством скарга не подавалась.

Судом встановлено наявність залишків грошових коштів на банківських рахунках позивача кожного місяця, коли тривало прострочення виконання обов`язку зі сплати податку на прибуток, розмір якого дозволяв позивачеві хоча б частково виконати свій обов`язок, що, безумовно свідчило б сумлінність платника податку. Проте, згідно з поясненнями позивача, залишки грошових коштів накопичувалися позивачем для виплати зарплати у наступному місяці, а часткова сплату податку не мала сенсу, оскільки порушення термінів його сплати вже мало місце.

При граничному терміні сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на прибуток по Податковій декларації з податку на прибуток за 2021 рік не пізніше 1 серпня 2022 року, фактичне погашення податкового боргу відбулось 10.11.2022 згідно платіжного доручення №372 на суму 313 794,00 грн., тобто із затримкою на 101 календарних дні.

Судом також встановлено, що під час періоду прострочення виконання обов`язку зі сплати податку на прибуток позивачем сплачувалися інші податки.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Платниками податків визнаються зокрема юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з Кодексом (стаття 15 ПК України).

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Статтею 1 ПК України встановлено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Абзацом другим п.1.1 ст. 1 ПК України зазначено, що цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно п.п.41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України, контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/ або митного оформлення. Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. При цьому приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами. У посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України наказу на проведення перевірки. Статтею 78 ПК України визначено порядок проведення документальних позапланових перевірок. Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Кодексу, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/ або Митним кодексом України (п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПКУ). Відповідно до п. 16.1 ст. 16 Кодексу платник податків зобов`язаний, зокрема: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку). Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПКУ строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Нормами пункту 35.1 статті 35 Кодексу визначено, що сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Сплата податків, зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі (у тому числі з використанням електронних грошей), крім випадків, передбачених Кодексом або законами з питань митної справи (пункт 35.2 статті 35 ПК України).

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 ПК України). Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2 статті 36 ПК України). Виконанням податкового обов`язку є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України). Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку (п.38.2 ст. 38 ПКУкраїни).

Відповідно до пункту 49.2 статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Як передбачено пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені Податковим кодексом України строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік.

При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду (п. 137.4 ст.137 ПК України).

Згідно з підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України у податковій декларації, крім випадків, передбачених Податковим кодексом України, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Якщо податкова декларація за квартал, півріччя, три квартали або рік розраховується наростаючим підсумком на підставі показників базових податкових періодів, з яких складаються такі квартал, півріччя, три квартали або рік (без урахування авансових внесків), згідно з відповідним розділом Кодексу, зазначена податкова декларація подається у строки, визначені пунктом 49.18 цієї статті для такого базового звітного (податкового) періоду (пункт 49.19 статті 49 ПК України).

Згідно норм пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15.07.2022, подання податкової звітності до 20.07.2022 та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31.07.2022.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225 затверджено «Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження» (далі - Порядок № 225).

Цей Порядок розроблено відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо. У розділі II пункт 1 Порядку №225 наведено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів). Так, підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:

1)втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

2)неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

3)використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

4)втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

5)неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

6)використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

7)перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;

8)інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30.09.2022 заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу (п.3 розділу II Порядку №225).

Платники податків, які не подали у строки, встановлені пунктами 3 та 4 цього розділу, заяви у довільній формі та відповідних документів (копії документів), що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, передбаченого Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи або щодо яких контролюючий орган прийняв вмотивоване рішення щодо можливості своєчасного виконання таким платником податків свого податкового обов`язку, вважаються такими, що мають можливість своєчасно виконати податкові обов`язки у терміни, визначені Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

Порядком № 225 затверджено Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, а саме: акт, що засвідчує факт пожежі; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у разі його знищення; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення, інші документи, складені відповідно до вимог підпунктів 14, 15 пункту 2 Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації; документ, що підтверджує відсутність коштів на банківських рахунках платника податків (виписка з рахунків клієнта банку на дату подання до банку розрахункового документа на сплату податків); копія наказу підприємства про призупинення роботи підприємства та його працівників або встановлення простою в роботі підприємства, викликане обставинами непереборної сили (із зазначенням дати початку і закінчення такого призупинення (за можливості)); документ або повідомлення оператора поштового зв`язку, що підтверджує призупинення функціонування оператора поштового зв`язку та/або об`єктів поштового зв`язку на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії; документ або повідомлення банку, що підтверджує призупинення роботи банку або його відокремлених підрозділів та/або платіжних систем у зв`язку із введенням воєнного стану та ін.

Пунктом 8 розділу II Порядку № 225 передбачено, що платники податків подають до контролюючого органу заяву та документи в електронній формі шляхом надсилання через Електронний кабінет або у паперовій формі шляхом подання до контролюючого органу за місцем податкової адреси або будь-якого сервісного центру контролюючого органу, або надсилання поштою з повідомленням про вручення.

Судом було досліджено надані сторонами докази: банківські виписки позивача, заяву позивача від 23.09.2022 №01-23/09-22 про визнання підприємства неспроможним виконати свої податкові зобов`язання, рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків від 20.10.2022 №17/32-00-04-04-02 щодо можливості своєчасного виконання свого податкового обов`язку в частині сплати податку на прибуток за 2021 рік.

Суд зазначає, що у Порядку № 225 законодавець визначив обставини, за яких платник податку дійсно може бути позбавлений можливості виконувати податкові обов`язки.

Спірним позивач визначає лише необхідність доведення його вини у простроченні виконання податкового зобов`язання.

Надаючи оцінку аргументам позивача суд зазначає, що суд погоджується із тим, що обставини, викликані воєнними діями, безумовно негативно вплинули на діяльність та економічну спроможність підприємства позивача, і абсолютно неможливим було оптимальним чином спланувати діяльність підприємства та повністю нівелювати наслідки повномасштабного вторгнення, яких зазнало і продовжує зазнавати як цивільне населення, так і інфраструктура країни.

Проте ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор (обставини непереборної сили) це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання.

Сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, воєнний стан, не можуть автоматично означати звільнення від виконання будь-ким будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Збройна агресія проти України, воєнний стан, як обставини непереборної сили, звільняють від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних з ними обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні підприємство, яке посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинно довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Враховуючи викладене, саме Сертифікат про форс-мажорні обставини, який видано Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними Торгово-промисловими палатами, є підставою для продовження законодавчо встановлених термінів розрахунків на період дії форс-мажорних обставин. Позивач не надав вищевказаний Сертифікат про форс-мажорні обставини, який би слугував підставою для звільнення від нарахування штрафних санкцій на період дії форс-мажорних обставин.

Суд зазначає, що в ході судового розгляду було встановлено, що позивач, маючи на банківських рахунках грошові кошти, не спрямовував їх на повну або хоча б часткову сплату заборгованості з податку на прибуток, пояснюючи це заощадженнями для виплати заробітної плати у наступних місяцях, та недоцільністю часткової сплати податків.

Також, суд звертає увагу, що згідно аналізу витрат по даним ЄРПН та отриманих документів, які надані листом від 07.06.2024 №02-07/06-2024 встановлено, що Приватним підприємством «БЕЛЬ» було придбано автомобіль MERCEDES-BENZS class за ціною 11,3 млн. грн. (податкові накладні від 15.07.2022 №535/12 та від 09.08.2022 №333/12). Оплата проведена двома платіжними дорученнями від 15.07.2022 №61 та від 09.08.2022 №4111. Тобто, в той час, коли наступив термін сплати податку на прибуток, Приватним підприємством «БЕЛЬ» було прийнято рішення використати наявні кошти не на сплату податку на прибуток. Згідно аналізу Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (4ДФ) встановлено, що Приватним підприємством «БЕЛЬ» були виплачені дивіденди директору Приватного підприємства «БЕЛЬ» у 3 кварталі 2022 року на суму 4 725 427,81 грн.

Суд не може погодитися із такими твердженнями, оскільки, на думку суду, у цій справі позивачем не було дотримано балансу інтересів позивача як господарюючого суб`єкта та держави, оскільки згідно із п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи.

Верховним Судом у постанові від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22 зазначено, що в умовах воєнного стану держава зобов`язана мобілізувати всі доступні їй ресурси, у тому числі фінансові, для посилення своєї обороноздатності та відсічі збройної агресії російської федерації проти України. Відтак, прийняті органами державної влади рішення, направлені для досягнення вказаних цілей, повинні піддаватись судовому контролю з особливою увагою. Водночас, за межами воєнного стану, при досягненні інших суспільних цілей, розсуд держави є істотно вужчим.

Суд відмічає, що ПК України не містить визначення поняття «вина», однак умови, за яких особа вважається винною, наведені у пунктах112.1,112.2 ст.112 ПК України та полягають у тому, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених ПК України. Вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Необхідно враховувати, що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Отже, не вжиття платником податків достатніх заходів щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, або якщо контролюючий орган доведе що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються не достатніми, платник податків вважається винною у вчиненні правопорушення.

Умовами, які визначають вину особи, у розумінні ст. 112 ПК України є:

- встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання;

- доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, однак невжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи, у вчинені податкового правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Європейський Суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими устатті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності передзаконом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 132, 134, 143, 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «БЕЛЬ» (м. Київ, Оболонська набережна, будинок 19, корпус 1,04219; ) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місто Дніпро, пр. Поля Олександра, будинок 57, 49600; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 61012, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 28 липня 2025 року.

Суддя О.В. Царікова