Справа № 380/11456/25
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 рокусправа № 380/11456/25

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії по внесенню до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо перебування на військовому обліку як військовозоб`язаного;

зобов`язати вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод та інтересів, а саме виключити з Єдиного державного призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості щодо перебування на військовому обліку як військовозобов`язаного.

Позовні вимоги мотивовані тим, що жодного рішення про визнання нечинним запису у військовому квитку про непридатність та виключення з військового обліку відповідачем не надавалось. У військовому квитку надалі наявний запис про непридатність до військової служби по стану здоров`я та виключення з військового обліку, продовжується у позовній заяві. Як наслідок, відповідач без достатніх на те правових підстав вніс відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості щодо перебування позивача на військовому обліку як військовозобов`язаного.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що запис про непридатність до військової служби по стану здоров`я та виключення з військового обліку визнаний нечинним, а відомості у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо перебування позивача на військовому обліку як військовозобов`язаного відображені у зв`язку із виявленням порушень встановленого механізму виключення з військового обліку відповідно до вказувки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.04.2022 року за №269/озп.

Ухвалою суду від 11 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши аявні у матеріалах справи докази судом встановлено такі обставини.

Згідно із відміткою військового квитка Серії НОМЕР_1 , виданого 04 червня 2008 року, позивача знято з військового обліку 10.03.2022 року.

Довідкою відповідача від 10.03.2022 року за №47/981 підтверджується те, що 10.03.2022 року проведено медичний огляд військово-лікарської комісії, за результатами якого позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 27 а, 31 а графи ІІІ Розкладу хвороб, графи 2-7 ТДВ "Б".

Зазначені відомості щодо непридатності позивача до військової служби та отримання ним статусу не військовозобов`язаного було відображено у військово-обліковому документі, сформованому у застосунку "Резерв+", що підтверджується витягом від 22.02.2025 року.

Згідно військово-облікового документу, сформованому у застосунку "Резерв+" від 10.03.2025 року статус позивача змінено на військовозобов`язаного.

Зміст відзиву на позовну заяву, додаток до відзиву *0*, відповідь на адвокатський запит від 18.03.2025 року №3606, вказують на те, що відомості у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо перебування позивача як військовозобовя`заного відображені у зв`язку із виявленням порушень встановленого механізму виключення з військового обліку відповідно до вказівки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.04.2022 року №269/озп.

На адвокатський запит з приводу надання згаданої вказівки ІНФОРМАЦІЯ_3 листом від 21.07.2025 року за №1159/9/9495 повідомив, що розпорядження №269/озп датоване не 28.04.2022, а 03.05.2022 року і за своїм змістом ніяк до відповідача не відноситься. Копія даного розпорядження, продовжується у цьому листі, не надається у зв`язку із тим, що його текст містить персональні дані зовсім іншого військовозобов`язаного.

Змістом спірних правовідносин є відповідність дій відповідача по внесенню до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо перебування на військовому обліку позивача як військовозоб`язаного критеріям правомірності визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосував наступні норми чинного законодавства та виходив з таких мотивів.

У відповідності до положень ч.1 ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава, продовжується у цій частині, відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно положень ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 65 Основного Закону України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону (частина 2 цієї статті).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі Указ № 64/202), затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, Указами Президента України продовжено строк дії воєнного стану в Україні, який діє і на момент прийняття даного рішення.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно з вказаним Указом, мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

У подальшому, Указами Президента України продовжено строк проведення загальної мобілізації.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ (далі - Закон України № 3543-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України № 3543-XII:

система військового обліку - сукупність систем військового обліку органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, які структурно складаються із керівників як організаторів ведення військового обліку, служб персоналу (посадових осіб), які безпосередньо ведуть військовий облік, об`єктів військового обліку - призовників, військовозобов`язаних, резервістів та засобів автоматизації процесів ведення військового обліку з використанням необхідних баз даних (реєстрів), визначених цим Законом та іншими законами України.

Спеціальним нормативним-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (далі - Закон України № 2232-ХІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України № 2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України № 2232-ХІІ військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина п`ята статті 33 Закону України № 2232-ХІІ).

Частиною першою статті 34 Закону України України № 2232-ХІІ визначено, що персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України № 2232-ХІІ виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається, продовжується у згаданій частині. До військово-облікового документа громадянина, завершується частина шоста, вносяться дані про виключення із військового обліку.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначені в Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів`від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі - Закон України № 1951-VIII).

Статтею 1 Закону України № 1951-VIII визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Згідно зі статтею 2 Закону України № 1951-VІІІ основними завданнями Реєстру є:

1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України;

2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період;

3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. (частина восьма статті 5 Закону України № 1951-VІІІ у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (частина дев`ята статті 5 Закону України №1951-VІІІ).

Згідно із ч.3 ст.6 Закону України №1951-VІІІ, особам, які працюють з базами даних Реєстру, заборонено вимагати, обробляти та використовувати будь-яку інформацію, не передбачену законодавством.

У відповідності до ч.3 ст.13 Закону України №1951-VІІІ, до Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Абзацом першим частини третьої статті 14 Закону України № 1951-VІІІ визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

У відповідності до абзацу другого цієї ж частини, органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді від:

1) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, - відомості, зазначені у пунктах 1-5, 8, 8-1, 10, 11 частини першої статті 7 цього Закону;

2) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, - відомості, зазначені у пунктах 1-7, 9, 9-1, 14, 21, 26 частини першої статті 7 цього Закону.

3) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, - відомості, зазначені у пунктах 12 і 13 частини першої статті 7 цього Закону;

4) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - відомості, зазначені у пунктах 15 і 15-1 частини першої статті 7 цього Закону;

5) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти і науки, - відомості, зазначені у пунктах 16 і 16-1 частини першої статті 7 цього Закону;

7) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, - відомості, зазначені у пунктах 12, 16-2, 17 частини першої статті 7 цього Закону;

8) органу прокуратури вищого рівня, що організовує та координує діяльність усіх органів прокуратури, забезпечує належне функціонування Єдиного реєстру досудових розслідувань та його ведення органами досудового розслідування, визначає єдиний порядок формування звітності про стан кримінальної протиправності і роботу прокурора з метою забезпечення ефективного виконання функцій прокуратури, - відомості, зазначені у пункті 18 частини першої статті 7 цього Закону;

9) Державної судової адміністрації України - відомості, зазначені у пунктах 11, 19 частини першої статті 7 цього Закону;

10) Міністерства внутрішніх справ України та інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, - відомості, зазначені у пунктах 1-7, 9, 9-1, 14, 15, 15-1, 20, 20-1, 21, 24, 26, 27, 32 частини першої статті 7 цього Закону;

11) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, з питань утримання військовополонених, у сфері правової освіти населення; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації; забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, - відомості, зазначені у пункті 31 частини першої статті 7 цього Закону;

12) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, постраждалих учасників Революції Гідності, членів сімей ветеранів та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", - відомості, зазначені у пункті 22 частини першої статті 7 цього Закону;

13) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах морського і внутрішнього водного транспорту, - відомості, зазначені в пункті 29 частини першої статті 7 цього Закону;

14) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в галузі цивільної авіації, - відомості, зазначені у пункті 30 частини першої статті 7 цього Закону;

15) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту населення, - відомості, зазначені у пунктах 7, 7-1, 8, 8-1, 11, 17, 33 частини першої статті 7 цього Закону;

16) центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у галузі реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, - відомості, зазначені у пункті 28 частини першої статті 7 цього Закону;

17) централізованої системи державних установ, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, соціального захисту від безробіття, - відомості, зазначені у пунктах 1-4, 7, 13, 16-2, 25 частини першої статті 7 цього Закону;

18) інших державних органів - держателів (розпорядників, адміністраторів) інформаційно-комунікаційних систем, реєстрів, баз (банків) даних, крім тих, що містять відомості, зібрані під час виконання завдань оперативно-розшукової, контррозвідувальної та розвідувальної діяльності, - відомості, зазначені у частині першій статті 7 та у частині першій статті 8 цього Закону.

Наведені норми у своїй сукупності дозволяють суду прийти до висновку, що відповідач як орган ведення Єдиниго державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, актуалізує бази даних на підставі відомостей, отриманих у визначеному законодавством порядку.

Правомірність внесення до Єдиниго державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про позивача як військовозобов`язаного, відповідач обгрунтовує вказівкою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.04.2022 року №269/озп та визнанням запису у військовому квитку про непридатність до військової служби нечинним.

При цьому, лист ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.07.2025 року за №1159/9/9495, спростовує аргумент відповідача щодо наявності вказівки від 28.04.2022 року №269/озп, яка, в тому числі, за іншою датою не має жодного відношення ні до відповідача ні до позивача.

Щодо визнання запису у військовому квитку нечинним, то суд зазначає таке.

Зміст додатоку до відзиву *0* вказує на те, що статус позивача на військовозобов`язаного змінено, у тому числі, через неправильне виключення по ВЛК, Довідка 47/981 від 10.03.2022.

При цьому, в силу положень ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як наслідок, аргументи відповідача про нечинність запису у військовому квитку позивача та неправильне виключення по ВЛК, без надання суду доказів, які б відповідали положенням статей 73, 74, 75, 76 КАС України, не є доказаними, а тому не можуть бути покладені в основу мотивів цього рішення.

Відтак, відповідач без достатніх на те правових підстав вніс до Єдиниго державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про перебування позивача на військовому обліку як військовозобов`язаного, а тому такі дії не можуть уважатись правомірними оскільки не відповідають критерію, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України.

Як наслідок, задоволенню підлягають і похідні вимоги спонукального характеру, які забезпечують захист прав позивача у спірних правовідносинах.

За таких обставин суд уважає, що позовні вимоги є обгрунтованами, а тому позов підлягає задовленню повністю.

Щодо судового збору, то у відповідності до положень ст.139 КАС України, такий належить присудити на користь позивача у сплаченій сумі за одну вимогу немайнового характеру, оскільки позов задоволено повністю.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо перебування ОСОБА_1 на військовому обліку як військовозоб`язаного.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) категорія обліку - не військовозобов`язаний; підстави зняття/виключення - непридатні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович