Справа № 400/1299/25
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/1299/25

Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

Час і місце ухвалення: м.Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення від 30.10.2024 р. № 50; зобов`язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.10.24 р. № 50 про відмову у призначені позивачу пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та скасувати його;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати період строкової військової служби з 05.04.80 р. до 11.05.82 р. на підставі інформації військового квитка серія НОМЕР_1 , виданого на ім`я на російській мові ОСОБА_2 де в графі дата народження зазначено дату народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.24 р. про призначення пенсії за віком з моменту першого звернення позивача до відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з заявою про призначення йому пенсії за віком. 30.10.24 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 50 про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Позивач вважає рішення протиправним, оскільки у відповідача 1 було достатньо документів, які підтверджують страховий стаж позивача.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.10.24 р. № 50 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період строкової військової служби з 05.04.80 р. до 11.05.82 р. на підставі військового квитка серія НОМЕР_1 , виданого на ім`я на російській мові ОСОБА_2 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.24 р. про призначення пенсії за віком.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити..

В своїй скарзі апелянт заявляє доводи, що відтворюють зміст відзиву на позов.

Так, апелянт звертає увагу, що до страхового стажу не зараховано період проходження військової служби з 05.04.1980 по 11.05.1982 згідно військового квитка від 05.04.1980 серії НОМЕР_1 , оскільки не вірно зазначено дату народження особи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_3 », уточнююча довідка не надавалася. Вказує, що враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення № 50 від 30.10.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.10.24 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.03 р. № 1058-IVПро загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058).

30.10.24 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 50 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Зі змісту вищезазначеного рішення вбачається, що Згідно з наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж позивача становить 20 роки 0 місяців 8 днів. До страхового стажу не зараховано період проходження військової служби з 05.04.80 р. до 11.05.82 р. згідно військового квитка від 05.04.80 р. серії НОМЕР_1 , оскільки не вірно зазначено дату народження особи ІНФОРМАЦІЯ_2 замість ІНФОРМАЦІЯ_3 , уточнююча довідка не надавалася.

Позивач вважаючи безпідставним неврахування військової служби до його страхового стажу звернувся до суду з даним позовом.

Не погодившись із відмовою Головного управління у призначенні пенсії за віком позивач звернулась до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спірний період проходження військової служби позивача є встановленим на підставі військового квитка серії квитка серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я на російській мові ОСОБА_2 , з урахуванням паспортних даних позивача та трудової книжки, відповідно, має бути врахований при визначені страхового стажу позивача, а тому прийшов до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоду проходження ним строкової військової служби з 05.04.80 р. до 11.05.82 р. на підставі інформації військового квитка серія НОМЕР_1

Разом із тим, суд вважав помилковими твердження позивача, що дії стосовно повторного розгляду його заяви про призначення пенсії мають бути здійснені ГУ ПФУ в Миколаївській області, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні підстави для задоволення щодо нього позовних вимог.

Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України "Про пенсійне забезпечення", Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

- пенсія за віком;

- пенсія по інвалідності;

- пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено умови призначення пенсій за віком.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

- з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

- з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

- з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

- з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

- з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

- з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

- з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пп. 1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Як правильно встановив суд першої інстанції, що 24.10.24 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.03 р. № 1058-IVПро загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058).

30.10.24 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 50 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Як вбачається із вказаного рішення страховий стаж позивача становить 20 роки 0 місяців 8 днів. До страхового стажу не зараховано період проходження військової служби з 05.04.80 р. до 11.05.82 р. згідно військового квитка від 05.04.80 р. серії НОМЕР_1 , оскільки не вірно зазначено дату народження особи ІНФОРМАЦІЯ_2 замість ІНФОРМАЦІЯ_3 , уточнююча довідка не надавалася.

Пенсійний орган вважає, що така помилка є суттєвою і не надає можливості зарахувати до страхового стажу позивача зазначеного періоду військової служби.

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Згідно із частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, чинним законодавством передбачено зарахування до страхового стажу перебування на військовій службі.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).

Згідно з п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач вказує, що у військовому квитку не вірно зазначено дату народження позивача та уточнену довідку не надано.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що згідно наявної в матеріалах справи копії лицьової сторінки трудової книжки серії НОМЕР_2 дата народження зазначено ІНФОРМАЦІЯ_4 , таку ж дату народження містить паспорт позивача серії НОМЕР_3 .

Так, дійсно в військовому квитку, виданому на ім`я (російською мовою) ОСОБА_2 , в графі дата народження зазначено дату народження (російською мовою) ІНФОРМАЦІЯ_5 замість ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Водночас, враховуючи надані документи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що шляхом співставлення інших документів позивача, встановлено, що у військовому квитку допущено технічну помилку, яка є допущеною відповідальним працівником.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позивач не несе відповідальності за заповнення військового квитка, а техічна посилка не стосується дат, періодів служби або інших даних, що впливають на обчислення стажу.

Суд вважає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а .

Європейський суд з прав людини у справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04, рішення від 20.10.11 р.) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірний період проходження військової служби позивача є встановленим на підставі військового квитка серії квитка серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я на російській мові ОСОБА_2 , з урахуванням паспортних даних позивача та трудової книжки, відповідно, має бути врахований при визначені страхового стажу позивача.

Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України

Повний текст постанови складено та підписано 12 серпня 2025 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова