Справа № 761/44152/24
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя - доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.06.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення від 28.10.2024 за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП за підписом заступника начальника Головного управління Державної податкової служби у м. Києві Якушко Інни Валеріївни, яка винесена відносно позивача, за актом фактичної перевірки ТОВ «Базис Кейс» № 113187/26/15/07/45383999 від 14.10.2024.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.06.2025 позов задоволено частково: скасовано постанову заступника начальника Головного управління Державної податкової служби у м. Києві Якушко І.В. від 28.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 163-15 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 163-15 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення № 4646 від 18.10.2024) направлено на новий розгляд до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні; в решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Державної податкової служби у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що керівником ТОВ «Базис Кейс» є ОСОБА_1 .

На підставі ст. 20, п.п. 80.2.2, п. 80.2, ст.80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) проведено фактичну перевірку за адресою: м. Київ, Деснянський район, просп. Лісовий, 25 (прим 1), де здійснює діяльність ТОВ «Базис Кейс» () з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у т.ч. про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки).

Відповідно до акта фактичної перевірки від 10.10.2024 в розрахунку банківською карткою було відмовлено, а тому розрахунок проводився в готівковій формі оплати, PoS-термінал в місці продажу товарів відсутній.

Відповідно до протоколу № 4646 від 18.10.2024 директор ТОВ «Базис Кейс» вчинив порушення порядку проведення розрахунків, а саме: суб`єкт господарювання не здійснив перехід на приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари, чим порушив пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 29.07.2022 «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (надані послуги)». Відповідальність передбачена ч. 2 ст. 163-15 КУпАП.

З протоколу вбачається, що позивача було піддано стягненню за таке ж порушення (постанова від 22.10.2024).

Відповідно до постанови від 28.10.2024, складеної заступником начальника відповідача Якушко І.В., розглянувши протокол від 18.10.2024 № 4646, встановила, що директор ТОВ «Базис Кейс» ОСОБА_1 допустив порушення порядку проведення розрахунків, а саме: суб`єкт господарювання не забезпечив можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані товари, чим порушив пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 29.07.2022 «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (надані послуги)». ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 17 000,0 грн., за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-15 КУпАП.

Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскаржувана постанова відповідача підлягає скасуванню з огляду на те, що вона не містить в собі мотивації підстав та причин притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Також, суд першої інстанції зазначив, що у графі «суть правопорушення» відповідачем не встановлено, що позивача протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, що передбачено диспозицією саме частини 2 ст. 163-15 КУпАП. Тобто, не встановлена та не описана така кваліфікуюча ознака, як повторність вчинення адміністративного правопорушення.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою, прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки апелянт у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до статті 163-15 КУпАП порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів - тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дія, передбачена частиною 1 цієї статті, вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: - найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; - дату розгляду справи; - відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; - опис обставин, установлених під час розгляду справи; - зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до пункту 47 Положення № 148 перевірки дотримання порядку ведення операцій з готівкою здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (далі - контролюючий орган) відповідно до його компетенції.

Керівники суб`єктів господарювання несуть відповідальність за дотриманням порядку ведення операцій з готівкою. Особи, які винні в порушенні порядку ведення операцій з готівкою, притягуються до відповідальності в установленому законодавством України порядку.

Контролюючий орган в разі виявлення порушень установленого порядку ведення операцій з готівкою застосовує до порушників штрафні санкції згідно з законодавством України.

Отже, беручи до уваги ту обставину, що матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що керівником ТОВ «Базіс Кейс» є ОСОБА_1 , то останній може бути притягнутий до відповідальності в установленому законодавством України порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги)» від 29.07.2022 № 894 (далі по тексту постанова № 894) встановлено, що торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги), включаючи товари (послуги), реалізація (надання) яких здійснюється дистанційно:

- з 01.01.2023 - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення понад 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);

- з 01.01.2024 - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення від 5 до 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);

- з 01.01.2025 - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення менше ніж 5 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);

- з 01.01.2026 - торговці - фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої групи, торговці, які здійснюють торгівлю з використанням торгових автоматів, виїзну (виносну) торгівлю, продаж власноручно вирощеної або відгодованої продукції.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що достатньою та необхідною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за незабезпечення можливості здійснення безготівкових розрахунків є наявність в її діях відповідного складу правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про накладення адміністративного стягнення щодо позивача винесена за складом адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 163-15 КУпАП.

В той же час, у спірній постанові, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП, не зазначено відомостей щодо вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених частиною 2 ст. 163-15 КУпАП, оскільки у графі «суть правопорушення» відповідачем не встановлено, що позивача протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, що передбачено диспозицією саме частини 2 ст. 163-15 КУпАП.

Тобто, контролюючим органом не встановлена та не описана така кваліфікуюча ознака, як повторність вчинення адміністративного правопорушення.

Натомість, у своїй скарзі апелянт наполягає на тому, що спірна постанова містить всі необхідні відомості, зокрема посилання на ч. 2 ст. 163-15 КУпАП, та відповідає формі, яка затверджена у Додатку 4 до Інструкції з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджену наказом Міністерства фінансів України № 566.

Враховуючи наведене, колегія суддів звертає увагу, що зі змісту протоколу № 4646 від 18.10.2024 вбачається, що у графі «притягався до адміністративної відповідальності раніше і за що» була зазначена дата на майбутнє, а саме, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за таке ж порушення (постанова від 22.10.2024).

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що в оскаржуваній постанові від 28.10.2024 не було конкретизовано суть адміністративного правопорушення, у контексті наявності кваліфікуючих ознак, які передбачені саме ч. 2 ст. 163-15 КУпАП та відповідно наявність у діях/бездіяльності позивача відповідного складу адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності.

Крім цього, у своїй скарзі апелянт зазначає, що ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-15 КУпАП згідно з постановою від 24.04.2024 (протокол про адміністративне правопорушення № 1606 від 17.04.2024).

Однак, колегія суддів критично ставиться до наведених доводів, оскільки зазначені докази не були досліджені контролюючим органом під час розгляду питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ознакою повторності та, відповідно, не були підставою для прийняття оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 163-15 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідачем не розкрито суті вчиненого позивачем правопорушення.

За вказаних вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для скасування постанови Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 28.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Проаналізувавши зазначені вище та решту доводів апеляційної скарги , колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог КАС України.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт незаконності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.06.2025 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.