Справа № 340/3947/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/3947/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.05.2025 року № 18389/03-16 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру, зазначеного в довідках Територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області від 26.03.2025 року за № 52, обчисливши з 01 січня 2023 року із розміру 2684 гривні прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; за № 53, обчисливши з 01 січня 2024 року із розміру 3028 гривень прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є суддею у відставці, на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.06.2024 №340/1650/25, ТУ ДСА в Кіровоградській області 26.03.2025 видані довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2023 року та на 01.01.2024, відповідно до яких визначено суддівську винагороду виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В результаті звернення із заявою про перерахунок розміру довічного грошового забезпечення судді разом зі довідкою розглянута ГУ ПФУ в Донецькій області рішенням №18389/03-16 від 03.03.2025 відмовлено у перерахунку грошового утримання, яке мотивоване тим, що починаючи з січня 2021 було встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів суддів в розмірі 2102 грн., у зв`язку з чим відсутні підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684,00 грн та 3028,00 грн.

Ухвалою судді від 19.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлений строк на подання відзиву на позов.

Заперечуючи проти позову ГУ ПФУ в Донецькій області (надалі відповідач) 02.07.2025 надано відзив на позов, у якому вказується, що відмова позивачу у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці обумовлена положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», якими визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на 2023 та 2024, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102 грн.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звільнена з посади судді Ленінського районного суду м. Кіровограда у зв`язку з виходом у відставку на підставі Постанови Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року №1515-VIII Про звільнення суддів (а.с.95-100).

Наказом в.о. голови Ленінського районного сулу м. Кіровограда №411-К від 23 вересня 2016 року позивачку відраховано з 23 вересня 2016 року зі штату Ленінського районного суду м.Кіровограда у зв`язку із звільненням з посади у відставку.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Кіровоградській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання. (а.с.79зв.).

26.03.2025 ТУ ДСА в Кіровоградській області видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №52 із зазначенням складових суддівської винагороди, станом на 01.01.2023 року (а.с.19).

26.03.2025 ТУ ДСА в Кіровоградській області видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №53 із зазначенням складових суддівської винагороди, станом на 01.01.2024 року (а.с.20).

Позивачем подано до пенсійного органу заяву про призначення/перерахунок пенсії від 08.05.2025 року, до якої долучені довідки ТУ ДСА в Кіровоградській області для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці

Заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Донецькій області та рішенням №18389/03-16 від 15.05.2025 відмовлено у перерахунку грошового утримання, яке мотивоване тим, що починаючи з січня 2021 було встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів суддів в розмірі 2102 грн (надалі - спірне рішення, а.с.22).

Отже, правомірність та законність спірного рішення є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України ''Про судоустрій і статус суддів'' від 02.06.2016 №1402-VIII (надалі - Закон №1402-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Згідно частини 3 статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 % грошового утримання судді.

Отже, база обрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання безпосередньо залежить від розміру суддівської винагороди діючого судді.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Станом на дату розгляду та ухвалення рішення у даній справі, розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, яку обіймав позивач до виходу у відставку обраховується виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 2102 грн.

Матеріали справи не містять доказів протилежного, тобто розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, яку обіймав позивач до виходу у відставку, обраховується виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2102,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

При цьому, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосовуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосовування норми права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи вимоги частини 5 статті 242 КАС України, суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду розглянувши касаційні скарги Верховного Суду та Вищого адміністративного суду України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року у справі № 240/9028/24, прийняла постанову від 24 квітня 2025 року, якою, зокрема, вирішено питання щодо наявності (відсутності) підстав для здійснення перерахунку суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення та вихідної допомоги у зв`язку з відставкою судді Вищого адміністративного суду України із застосуванням посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду відповідно до приписів статті 135 Закону України ''Про судоустрій і статус суддів'' від 02.06.2016 №1402-VIII.

У справі, яка розглянута Великою Палою Верховного Суду, вирішуючи питання щодо застосування норм права відповідно до сформульованих Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду виключних правових проблем, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків, що, окремими приписами законів України ''Про Державний бюджет України на 2023 рік'', ''Про Державний бюджет України на 2024 рік'' з 1 січня 2023 року та з 1 січня 2024 року відповідно встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.

Приписи абзацу п`ятого статті 7 Закону України ''Про Державний бюджет України на 2023 рік'' та абзацу п`ятого статті 7 Закону України ''Про Державний бюджет України на 2024 рік'' є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому, застосовуючи їх для визначення посадового окладу позивачки, відповідач-1 діяв на законних підставах.

Законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.

Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

З огляду на викладене та з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі № 280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі № 620/4971/23, і зазначає про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що незалежно від того, чи перераховані всі судові рішення, в яких викладений правовий висновок, від якого вона відступила, суди під час вирішення спорів у подібних правовідносинах мають враховувати саме останній правовий висновок Великої Палати Верховного Суду.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає про те, що розмір окладу суддівської винагороди працюючого судді обраховується із розмірі 2102 х 30, та відповідно становить 63060 грн, який є базою для обрахунку доплати за вислугу та інших доплат. Тобто, саме із вказаного розміру суддівської винагороди, з урахуванням доплати за вислугу років, слід обраховувати розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25 січня 2008 року № 3-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 200/14891 затверджений Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України (надалі Порядок №3-1).

Частиною 1 розділу ''IV. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання'' Порядку №3-1 визначено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини другої статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до частини 9 розділу ''IV. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання'' Порядку №3-перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

У разі якщо внаслідок перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання зменшується, щомісячне довічне грошове утримання виплачується в раніше встановленому розмірі, про що орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, повідомляє суддю.

Згідно частини 4 статті 142 Закону України ''Про судоустрій і статус суддів'' від 02.06.2016 №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Право на проведення перерахунку поставлено у залежність від зміни розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Тобто, проведенню перерахунку щомісячного довічного грошового утримання має передувати зміна розміру посадового окладу діючого судді.

Натомість, як встановлено під час розгляду справи, у 2023 та 2024 році розмір посадового окладу суддівської винагороди не змінювався, а відтак відсутні підстави і для здійснення перерахунку грошового утримання.

Отже, відповідачем під час розгляду питання про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача за її заявою від 08.05.2025 року встановлено відсутність правових підстав для проведення відповідного перерахунку, а відтак спірне рішення від 15.05.2025 року №18389/03-16 прийнято у межах та у спосіб, визначений законодавством. А тому, у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування спірного рішення слід відмовити.

Враховуючи вищевикладену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов висновку про правомірність відмови позивачеві у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосовуванням рівня прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028 гривні станом на 01.01.2024 року.

При цьому, суд зазначає, що довідки від 26.03.2025 року не можуть бути підставою для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, а тому позовна вимога про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити відповідно до цієї довідки щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, задоволенню не підлягає.

Принагідно, суд зазначає про єдність статусу судді в Україні. Вказане означає, що всі судді мають однаковий юридичний статус, незалежно від місця їхньої роботи в судовій системі або посади в суді. Це передбачає рівність їхніх гарантій незалежності та недоторканності, прав і обов`язків, вимог, обмежень, заборон та відповідальності. При цьому, обрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді має відбуватись, виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді.

Сам по собі факт наявності довідок ТУ ДСА в Кіровоградській області з відповідними складовими не є беззаперечним доказом обов`язку пенсійного органу здійснити перерахунок, оскільки пенсійний орган має право здійснити перевірку відповідності даних у такій довідці та встановити момент, з яким позивач пов`язує виникнення право на такий перерахунок розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, суд зазначає, що позовні вимоги спрямовані до ГУ ПФУ в Кіровоградській області не підлягають задоволенню, як такі, що звернені до неналежного відповідача, оскільки порушене право може бути відновлено суб`єктом порушення.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

При цьому, обов`язок відновлення порушеного права може бути спрямований тільки до ГУ ПФУ в Донецькій області, як органу, що вирішував питання про перерахунок щомісячного довідного грошового утримання судді та прийняв спірне рішення. Відтак, позовні вимоги до відповідача - ГУ ПФУ в Кіровоградській області не підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція про зобов`язання судом вчинення дій зобов`язального характеру саме того територіального органу Пенсійного фонду України по екстериторіальності, який приймав спірне рішення, викладена в постанові Верховного Суду від 08.02.2024 в справі № 500/1216/23 та від 09.07.2024 у справі №240/16372/23.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити.

Зважаючи на відмову у задоволенні позову судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009; ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Надії Алексєєнко, 106, м. Дніпро, 49008 ; ).

Рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК