Справа № 600/3750/25-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

08 серпня 2025 р. м. Чернівці Справа №600/3750/25-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Боднарюк О.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась в суд з позовом до Чернівецької міської ради (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у реєстрації права власності на квартиру;

- зобов`язати відповідача - Чернівецьку міську раду Чернівецької області зареєструвати здійснити реєстрацію заяви № 66570102 ОСОБА_1 від 14.04.2025 року про реєстрацію її права власності на квартиру номер 52, яка складається з двох жилих кімнат загальною площею 44,2 кв.м., в том числі жилою 29,80 кв.м., яка знаходиться у будинку номер АДРЕСА_1 .

- здійснити розподіл судових витрат.

Відповідно ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст.171 КАС України).

Перевіривши наявність передумов та існування правових підстав для відкриття провадження в адміністративній справі, визначених статті 171 КАС України, суд зазначає наступне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Виникнення спірних правовідносин в даній справі по своїй правовій суті є визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру номер 52, яка складається з двох жилих кімнат загальною площею 44,2 кв.м., в тому числі жилою 29,80 кв.м., яка знаходиться у будинку номер АДРЕСА_1 , що зумовлено відмовою відповідача у внесенні відомостей про право власності на вказану квартиру про її пошкодження до Реєстру пошкодженого та знищеного майна, та розраховувати на отримання компенсації.

В свою чергу, як слідує з доданих до позовної заяви документів, вказана відмова відповідача зумовлена тим, що згідно п.3 ч.3 ст.100 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження", під час проведення реєстрації речових прав, що вникли в установленому законодавством порядку до 1січня 2013 року, обов`язково запитує від органів, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію, необхідну для такої реєстрації. Однак, на запит до Департаменту економіки Донецької обласної державної адміністрації, надійшла відповідь, яка не містить потрібної інформації.

Позивач вказує, що у зв`язку з тим, що міста Ясинувата та Донецьк знаходяться на території, яка тимчасово не контролюється українською владою, вона не має змоги отримати будь-які документи з бюро технічної інвентаризації, житлово-експлуатаційних організацій та інших.

Поряд з цим, позивачка вказує на те, що є власником вказаної квартири, право на яке зареєстроване в установленому порядку до 2013 року, однак відповідачем вказане не визнається.

Тобто, позовні вимоги у справі заявлено з метою поновлення/реалізації порушеного цивільного (майнового) права позивача.

Враховуючи те, що позовні вимоги в цій справі стосуються питання про підтвердження права власності на майно і можуть впливати на майнові права та інтереси позивача, як власника, суд незважаючи на участь у спорі суб`єкта, який наділений владними повноваженнями, дійшов висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява про визнання права власності на нерухоме майно подається в порядку цивільного судочинства до районних, районних у містах, міських та міськрайонних судів. Власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності (стаття 392 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний спір не пов`язаний із захистом прав у сфері публічно-правових відносин, водночас стосується цивільних прав та інтересів позивача стосовно реєстрації права власності на нерухоме майно.

Та обставина, що відповідачем у справі визначено орган місцевого самоврядування не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить цей спір публічно-правовим, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а відтак на нього не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

При цьому, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного (господарського) судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2018 та 18.04.2018 у справах №761/33504/14-а та №802/950/17-а, відповідно, та постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №305/216/18.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що даний спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судом за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний позов до Чернівецької міської ради про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру номер 52, яка складається з двох жилих кімнат загальною площею 44,2 кв.м., в тому числі жилою 29,80 кв.м., яка знаходиться у будинку номер АДРЕСА_1 , не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради.

Слід зазначити, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

При цьому суд зазначає, що ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.07.2025 року 600/3284/25-а позивачеві відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Чернівецької міської ради, про визнання права власності на квартиру номер 52, яка складається з двох жилих кімнат загальною площею 44,2 кв.м., в тому числі жилою 29,80 кв.м., яка знаходиться у будинку номер АДРЕСА_1 .

Разом з тим, позивач частково змінивши зміст позовних вимог звернувся до адміністративного суду повторно. Незважаючи на те, що останнім викладено позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача - Чернівецьку міську раду Чернівецької області зареєструвати здійснити реєстрацію заяви № 66570102 ОСОБА_1 від 14.04.2025 року, про реєстрацію її права власності на квартиру - такі дії не змінюють їх правову суть, а також результат, який бажає отримати позивач за наслідками розгляду такого спору, тобто зареєструвати право власності на квартиру, що в свою чергу унеможливлює розгляд справи за правилами адміністративного судочинства.

На виконання вимог ч. 6 ст. 170 КАС України суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи має здійснюватися відповідним загальним судом, визначеним за правилами підсудності, встановленими положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 170, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

2. Роз`яснити позивачеві, що розгляд даного спору підлягає в порядку цивільного судочинства.

3. Копію ухвали надіслати представнику позивача.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до статей 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя О.В. Боднарюк