Справа № 367/2243/25
Суддя: Білогруд О. О.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/2243/25
Провадження №2-а/367/104/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

11 серпня 2025 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі головуючого судді Білогруд О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

у с т а н о в и в:

представником позивача адвокатом Прилипко Д. С. в інтересах ОСОБА_1 подано до суду указану позовну заяву. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 03.02.2025 т.в.о. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 ухвалено стосовно ОСОБА_1 постанову № 219 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 25 000,00 гривень. Зазначає, що постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 належним чином не пройшов військово-лікарську комісію з метою встановлення придатності до військової служби, тому військовозобов`язаний порушив підпункт 4 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП. Адвокатом Прилипко Д.С. на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідних відмінках) 03.02.2025 засобами поштового зв`язку направлено повідомлення про неможливість позивача з`явитись 03.02.2025 для проходження медичного огляду за повісткою від 31.01.2025. Зокрема, про наявність вказаної постанови ОСОБА_1 дізнався 20.02.2025 із листа ІНФОРМАЦІЯ_3 , наданого у відповідь на повідомлення від 03.02.2025. Разом з тим зазначав, що повістки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, як це передбачено частиною першою статті 2772 КУпАП України вручено не було, оскаржувана постанова не містить інформації чи досліджено всі об`єктивні та суб`єктивні обставини справи, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Оскільки постанова таких даних не містить, то це є підставою для її скасування. Додатково зазначав, що в оскаржуваній постанові, міститься не чітке визначення конкретної протиправної дії чи бездіяльності, оскільки визначення: «належним чином не пройшов ВЛК» є двоякою та недостатньою аргументацією висновку про вчинення адміністративного правопорушення. Додатково, звертав увагу суду, що Позивач взагалі не міг вчинити вищевказане адміністративне правопорушення, оскільки в зазначений в постанові час, а саме 31.01.2025, перебував на обстежені в Ірпінській центральній міській лікарні, а в подальшому ОСОБА_1 відкрито лікарняний. Постанову складено з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, недодержанням процедури розгляду адміністративної справи та порушенням законодавства відповідними посадовими особами, тому просить визнати незаконною та скасувати постанову

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями вказану справу передано судді Білогруд О.О. Ухвалою судді від 05.03.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

17.03.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не визнає позов ОСОБА_1 , вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке. 31.01.2025 уповноваженою особою відповідача було складено Протокол № 219 про адміністративне правопорушення, яким позивача одночасно було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 03.02.2025 о 09:00. Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП, під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Оскільки позивача було завчасно повідомлено про час та місце розгляду справи і на момент розгляду справи від позивача не надходило клопотань про відкладення розгляду справи, уповноваженою особою відповідача правомірно розглянуто справу про адміністративне правопорушення за Протоколом №219 від 31.01.2025 стосовно ОСОБА_1 . При цьому, Повідомлення від 03.02.2025 № 03.02.2025-9 адвокатом Прилипком Д.С., діючого на підставі ордеру №1266234 від 23.12.2025 про надання правничої допомоги ОСОБА_1 , яким повідомлялося про неможливість прибуття позивача 03.02.2025 на розгляд справи про адміністративне правопорушення та заявлялося про перенесення розгляду справи на іншу дату, було здано на пошту тільки 04.02.2025, що підтверджується штампом АТ «Укрпошта». Тобто вже на наступний день після розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови. За таких обставин відповідач вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_3 з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, прийняття оскаржуваної постанови є правомірними та обґрунтованими. Виходячи з викладеного, просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову.

24.03.2025 від представника позивача адвоката Прилипка Д.С. до суду надійшла відповідь на відзив, яка обґрунтована тим, що до відзиву не додано документів, що підтверджують надсилання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, що на думку позивача є порушенням вимог статті 162 КАС України. Звертав увагу суду, що надані відповідачем письмові докази, як додатки до відзиву, подані з порушенням статті 94 КАС України. Звертав увагу суду на положення частини шостої статті 258 КУпАП, зокрема на випадки, коли про адміністративне правопорушення не складається. Відтак, вважав, що складання протоколу відбулось всупереч норм статті 258 КУпАП, а тому, такий доказ не одержаний у встановленому законом порядку та є недопустимим. Зазначав, що протокол № 219 від 31.01.2025 про адміністративне правопорушення, який міститься в матеріалах справи та на яких посилається відповідач взагалі не містить підпису позивача, тобто є неналежним, оскільки не підтверджує заявлені заперечення у відзиві у частині обізнаності позивача про дату час та місце розгляду справи. Вважає, що відповідач у наданому відзиві не надав аргументів та доказів направлення позивача на проходження військово-лікарської комісії. Оскільки письмовий доказ (протокол № 219) на який посилається у своєму Відзиві відповідач, не відповідає вимогам, визначеним у статтях 73, 74 та 258 КАС України, просив суд не брати його до уваги. Підсумовуючи, представник позивача зазначив, що відзив не містить достатніх доказів правомірного винесення оскаржуваної постанови № 219, тому вона підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина шоста статті 77 КАС України).

На підставі частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення (повне чи скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом установлено, що постановою від 03.02.2025 № 219 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП (а.с.11-13). 31.01.2025 складено протокол про адміністративне правопорушення № 219 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що останній належним чином не пройшов військово-лікарську комісію з метою встановлення придатності до військової служби, чим порушив підпункт 4 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (а.с.42). Згідно копії розписки, 31.01.2025 ОСОБА_1 отримано повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , кабінет № 28) з метою проходження медичного огляду 03.02.2025 о 09:00 (а.с.44). Згідно відбитку штампу АТ «Укрпошти» представником ОСОБА_1 адвокатом Прилипком Д.С. 04.02.2025 направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлення про неможливість прибуття ОСОБА_1 03.02.2025 для проходження медичного огляду (а.с.45-46).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 1 вищевказаного Закону, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною десятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», (зі змінами) введено правовий режим воєнного стану на території України, який триває і на сьогодні.

Відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-IX, оголошено загальну мобілізацію.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлено у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За визначенням статті 1 вищевказаного Закону, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» закріплено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

У відповідності до абзаців 2 та 4 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані, зокрема:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно положень абзацу 9 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності, а також особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном, визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487.

Військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (пункт 2 указаної указаного Порядку).

Завданнями військового обліку є: утворення військового резерву людських ресурсів, накопичення військово-навчених людських ресурсів, необхідних для укомплектування Збройних Сил, інших військових формувань у мирний час та в особливий період; проведення аналізу кількісного складу та якісного стану призовників, військовозобов`язаних та резервістів для їх ефективного використання в інтересах оборони та національної безпеки держави; своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів; організація своєчасного бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях; забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку; забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку (пункт 4 указаного Порядку).

Додатком 2 до указаного Порядку є Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Згідно з підпунктом 4 частини 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів військовозобов`язані повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Так, за приписами частини першої статті 210 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, що тягне за собою

У відповідності до частини третьої статті 210 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Статтею 9 КУпАП встановлено, що правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи викладене, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні ґрунтуватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів.

В силу положень пункту 3.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення №402), військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14.02.2012 № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування» (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Зазначені документи, а також особові справи офіцерського, сержантського, старшинського і рядового складу запасу ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

Відтак, нормами пункту 3.5 Положення № 402 на військовозобов`язаного покладається обов`язок під час проведення медичного огляду надати членам військово-лікарської комісії медичну карту амбулаторного хворого за формою №025/о, виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Частина друга статті 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (стаття 3, 8 Конституції України, стаття 8 КАС України).

Зі змісту частини третьої статті 62 Конституції України убачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо розбіжностей, які містяться в постанові в частині зазначення нормативно-правового акту, що передбачає відповідальність за правопорушення суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося вище, порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності врегульований положеннями КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення (частини перша статті 256 КУпАП).

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 КУпАП).

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (частина четверта статті 256 КУпАП).

Відповідно до приписів статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (частина перша-друга статті 283 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд приходить до таких висновків.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

У цій справі судом установлено, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП, оскільки він всупереч підпункту 4 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, 31.01.2025 не пройшов належним чином військово-лікарську комісію з метою встановлення придатності до військової служби. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500,00 грн.

При цьому, на підтвердження своєї позиції відповідачем подано копію повістки про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 03.02.2025 з метою проходження медичного огляду, вручену йому 31.01.2025.

Доказів видачі позивачу повістки про виклик на 31.01.2025 на військово-лікарську комісію з метою встановлення придатності до військової служби матеріали справи не містять. Таким чином, відповідачем не дотримано встановленого порядку направлення ОСОБА_1 військово-лікарську комісію. Тобто позивач отримав повістку лише 31.01.2025 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 03.02.2025, Відтак відповідачем не доведено належними і допустимими доказами порушення позивачем саме 31.01.2025 (про що указано у постанові) вимог підпункту 4 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, і як наслідок, факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП.

Також відповідачем не надано доказів ухвалення та вручення позивачу рішення комісії з питань взяття на військовий облік про направлення на проходження медичного огляду.

При цьому, відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частина четверта статті 0 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень. Всупереч вказаним вимогам, представником відповідача суду не надано доказів порушення позивачем вимог підпункту 4 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, а також, відповідачем не надано суду будь-яких доказів про те, що позивач належним чином повідомлений про необхідність з`явлення його 31.01.2025 для проходження військово-лікарської комісії з метою встановлення придатності до військової служби. Хоча в силу положень частини другої статті 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Указане виключає у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не надано жодних доказів правомірності винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 126, 152-1, 255, 258, 279-1, 288, 289 КУпАП, статтями 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.02.2025 №219 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП, скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 11.08.2025.

Відомості про учасників провадження:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Білогруд