Справа № 588/1020/25
Суддя: Огієнко О. О.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/1020/25
Провадження № 2-а/588/26/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судового засідання Гаврилович Я.Д., позивачки ОСОБА_1 , представниці відповідача Грищенко В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, інспектора Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Тарасенка Миколи Олексійовича, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття адміністративної справи,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у червні 2025 року звернулася до суду з указаним адміністративним позовом, який мотивувала тим, що вона проживає по АДРЕСА_1 , разом із сином ОСОБА_2 , який її ображає, цькує, висловлюється нецензурною лайкою, погрожує, створює нестерпні умови для проживання, не допомагає по господарству, живе за її рахунок. У зв`язку з цим між ними постійно виникають сварки і вона вимушена викликати поліцію, оскільки боїться сина. Однак працівники поліції з неї просто насміхаються, на її виклики ніяких заходів до сина не приймають, а навпаки звинувачують її у неправдивому виклику поліції та притягують до адміністративної відповідальності. Тільки за останні пів року її було тричі притягнуто до відповідальності за неправдивий виклик поліції постановами від 15.11.2024, від 31.03.2025 та від 25.04.2025. Дві попередні постанови вона не змогла оскаржити, оскільки не мала можливості сплатити судовий збір.

Постановою серії ЕГА № 1753153 від 25.04.2025, винесеноюінспектором Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Тарасенком Миколою Сергійовичем, її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850 грн. В постанові зазначено, що 25.04.2025 о 14 год. 09 хв. у м. Тростянець по вул. Радомлянській, 112 вона здійснила неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на лінію «102» та повідомила про те, що син агресивний та кидався битися, хоча насправді даного факту не було.

Винесені відносно неї постанови позивачка вважає протиправними, оскільки поліцію вона викликала для свого захисту від неправомірних дій сина, однак покарали безпідставно її.

Внаслідок незаконних дій працівників поліції вона понесла незаконне та несправедливе покарання.

Посилаючись на зазначені обставини позивачка просить суд: 1) визнати дії інспектора Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Тарасенка Миколи Сергійовича щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн, на підставі постанови серії ЕГА № 1753153 від 25.04.2025, протиправними; 2) скасувати постанову серії ЕГА № 1753153 від 25.04.2025 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн як незаконну та закрити справу за відсутністю об`єктивної сторони правопорушення.

Ухвалою суду від 16.06.2025 було відкрито провадження у даній справі, призначено до судового розгляду та за клопотанням позивачки поновлено строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

24.06.2025 представниця відповідача Каракуц М.Ю. подала відзив на позов, у якому вказала, що 25.04.2025 о 14:08 зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 потребує виїзду наряду поліції для проведення роз`яснювальної роботи відносно її сина ОСОБА_2 . Зі слів останньої, ОСОБА_2 нібито поводить себе агресивно у результаті конфлікту із заявницею через продукти харчування. Поліцейськими, зокрема інспектором ВП № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Тарасенком М.С. було здійснено виїзд за вказаною адресою. Прибувши на місце події, оглянувши будинок заявниці, поліцейськими встановлено, що зазначені у заяві ОСОБА_1 факти не знайшли свого підтвердження. Заявниця стверджувала, що її син ОСОБА_2 розмовляв на підвищених тонах та голосно стукав у двері. Фізичного впливу відносно ОСОБА_1 не здійснював. Також під час огляду будинку було встановлено, що ОСОБА_2 знаходився у одній з кімнат будинку, лежав на дивані, не ставлячи загрози своїй матері. Інспектор ОСОБА_3 пояснив заявниці, що оскільки вона здійснила завідомо неправдивий виклик поліції на спецлінію «102» та повідомила про дії, які не знайшли будь-якого підтвердження, тому за зазначені дії передбачена адміністративна відповідальність. Надалі поліцейський склав відносно ОСОБА_1 оскаржувану постанову, роз`яснив останній її права та обов`язки. Від підпису у постанові ОСОБА_1 відмовилася, тому копія постанови була надіслана на адресу проживання позивачки. Відеофіксація вказаних подій здійснювалася на бодікамеру поліцейським ОСОБА_3 . Вказані дії ОСОБА_1 свідчать про наявність прямого умислу щодо виклику будь-яким способом працівників поліції. ОСОБА_1 є регулярною заявницею на лінію «102» із повідомленнями про факти, що неодноразово не знаходили свого підтвердження. За таких обставин, дії працівника поліції по складанню оскаржуваної постанови є законними та обґрунтованими. Інспектором, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено оскаржувану постанову, під час розгляду справи з`ясовано всі обставини, які підлягають з`ясуванню, інспектор діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Тому представниця відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивачка у судовому засіданні заявлений позов підтримала пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просила вимоги задовольнити вимоги. Також позивачка пояснила, що син кидався битися, але вона відступилася. Під час спілкування з поліцейськими вона показувала їм двері побиті сином. Вважає, що вона має право звертатися за захистом до поліції. У неї вже не витримують нерви від такої поведінки сина протягом тривалого часу. Коли приїхала поліція, то звісно, що син вже заспокоївся та не «буянив».

Представниця відповідача ГУ НП в Сумській області Грищенко В.Л. у судовому засіданні проти позову заперечила пославшись на обставини викладені у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив не подав.

Заслухавши пояснення позивачки та представниці відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши, докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав.

Відповідно до ст. 244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Судом установлено, що 25.04.2025 інспектором Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Тарасенком Микитою Сергійовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1753153, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. За змістом указаної постанови ОСОБА_1 25.04.2025 о 14 год. 09 хв. у м. Тростянець по вул. Радомлянська, 112, здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію 102 та повідомила про те, що її син агресивний та кидається битися, хоча насправді даного факту не було, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП (а.с. 34).

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення від 25.04.2025 серії ЕГА № 1753153,на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд враховує таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представницею відповідача на підтвердження правомірності спірної постанови до суду було надано відеозаписи з нагрудної камери поліцейських. Проте в оскаржуваній постанові не зазначено жодних посилань ні на факт проведення фото чи відеофіксації, ні на технічний засіб (відеореєстратор або нагрудну камеру поліцейського), їх серію та номер, яким було зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення позивачкою.

Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 13.02.2020 року по справі № 524/9716/16-а, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, надані представницею відповідача відеозаписи не є допустимими доказами, тому суд не бере до уваги ці докази.

Також представницею відповідача на підтвердження правомірності спірної постанови до суду було надано письмове пояснення поліцейського Тарасенка Микити Сергійовича.

Вказане пояснення суд не приймає як допустимий доказ, оскільки фактично такі пояснення є показаннями свідка та мають надаватися у судовому засіданні під час допиту. Крім того, в неупередженості даного свідка наявні сумніви, оскільки ним була винесена оскаржувана постанова.

Крім того, представницею відповідача надано копію рапорту помічника чергового Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Каруни І.В. в якому викладені обставини про повідомлення на лінію 102, яке надійшло 25.04.2025 від ОСОБА_1 про те, що в АДРЕСА_1 , син поводить себе агресивно, кидається битися (а.с. 56).

Також представницею відповідача надано копію письмових пояснень ОСОБА_1 в яких зазначено про обставини конфлікту, що виник між нею та її сином під час якого син підняв диван та кинув, а також ударив у двері будинку. Після цього ОСОБА_1 зателефонувала до поліції.

Інших доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови стороною відповідача не надано.

Суд зазначає, що надані представницею відповідача докази, зокрема рапорт помічника чергового та письмові пояснення ОСОБА_1 не підтверджують, а навпаки спростовують вину останньої у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП зважаючи на таке.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП необхідно встановити наявність у неї прямого умислу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Під фізичним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Досліджені докази не підтверджують наявності у позивачки прямого умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику поліції, оскільки такий виклик був зумовлений сімейними обставинами та можливим фактом домашнього насильства, який мав бути перевірений поліцейськими.

Агресивні дії сина позивачки при яких останній підіймав та кидав диван, бив двері будинку, давали останній підстави хвилюватися за своє життя та здоров`я, розцінювати таку поведінку як домашнє насильство.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Провадження в адміністративній справі про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП слід закрити, оскільки згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, тому на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області необхідно стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового зборув розмірі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8-10, 134, 139, 242, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, інспектора Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Тарасенка Миколи Олексійовича, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття адміністративної справи задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕГА № 1753153 від 25.04.2025, винесену інспектором Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Тарасенком Микитою Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн, а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування витрат по оплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - Головне управління Національної поліції в Сумській області, адреса місцезнаходження: вул. Герасима Кондратьєва, буд. 23, м. Суми, 40000, ;

відповідач інспектор відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області сержант поліції Тарасенко Микола Олексійович, адреса: вул. Благовіщенська, буд. 34, м. Тростянець, Охтирський район, Сумська область, 42600.

Суддя О. О. Огієнко