Справа № 120/12149/24
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 серпня 2025 р. Справа № 120/12149/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 звернувся його представник до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 05 серпня 2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії.

Подану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії № 01 від 12 серпня 2024 року.

Не погодившись із таким рішенням пенсійного органу, представник позивача звернувся до суду з позовом із вимогою визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12 серпня 2024 року № 01, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 23 грудня 1993 року по 01 жовтня 1995 року, та з 01 жовтня 1995 року по 01 червня 1999 року та повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії.

Ухвалою від 23 вересня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

01 жовтня 2024 року на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що ОСОБА_1 05 серпня 2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою щодо перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За результатами розгляду поданої заяви пенсійним органом 12 серпня 2024 року прийнято рішення №01 про відмову в перерахунку пенсії.

Таке рішення мотивоване тим, що відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з частиною 3 статті 44 України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Так, пенсійним органом досліджено подані разом із заявою про перерахунок пенсії довідку № 31/06-22 від 27 травня 1998 року, що видана товариством з обмеженою відповідальністю «Біотек», про підтвердження періоду роботи з 23 грудня 1993 року по 01 жовтня 1995 року, та довідку № 54 від 01 червня 1999 року, яка видана фармацевтичною фірмою «Медекс».

Проте, в таких довідках не зазначено підстав їх видачі, а тому пенсійним органом такі документи не були враховані.

Крім того, пенсійний орган зазначив, що відповідно до акту перевірки від 15 листопада 2023 року № 2600-1005-1/8940 у довідці № 54 від 01 червня 1999 року зазначено інформацію про відсутність суб`єкта господарювання за юридичною адресою, а на довідку № 31/06-22 від 27 травня 1998 року відсутній акт перевірки, тому відсутні підстави для врахування зазначених у таких довідках періодів роботи.

За наведених обставин, на думку представника відповідача, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

09 жовтня 2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, проте така до уваги не береться, оскільки заявами по суті у справах, визначених частиною 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, є позов та відзив на позовну заяву.

28 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, у якому представник цього пенсійного органу також заперечує проти задоволення позову. Такий відзив обґрунтований тими ж доводами, що і відзив Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 05 серпня 2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії, оскільки при її призначенні пенсійним органом не було враховано до страхового стажу періоди роботи з 23 грудня 1993 року по 01 жовтня 1995 року та з 01 жовтня 1995 року по 01 червня 1999 року.

За принципом екстериторіальності розгляд вказаної заяви здійснювався Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Розглянувши заяву про перерахунок пенсії, пенсійний орган 12 серпня 2024 року прийняв рішення № 01, яким відмовлено в перерахунку пенсії.

Зі змісту такого рішення слідує, що підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи заявника з 23 грудня 1993 року по 01 жовтня 1995 року на посаді комерційного директора товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Біотек» слугувало те, що в довідці № 31/06-22 від 27 травня 1998 року відсутня підстава видачі такої, що передбачено пунктом 24 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1193 року, а періоду роботи з 01 жовтня 1995 року по 01 червня 1999 року на посаді регіонального представника товариства з обмеженою відповідальністю «Медекс» по Вінницькій області, - оскільки у довідці № 54 від 01 червня 1999 року не зазначено підставу її видачі і суб`єкт господарювання відсутній за юридичною адресою (акт перевірки від 15 листопада 2023 року № 2600-1005-1/8940).

Надаючи правову оцінку рішенню пенсійного органу, що оскаржується, суд зважає на таке.

Положеннями статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначена норма кореспондується з пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29 липня 1993 № 58 (далі по тексту - Інструкція № 58).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту наведених норм слідує, що застосування положень Порядку № 637 в частині необхідності надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу може мати місце лише у разі відсутності у трудовій книжці (або відповідних записах до неї) відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, зокрема щодо зайнятих посад, характеру виконуваної роботи, - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

При цьому суд зауважує, що факт роботи ОСОБА_1 з 23 грудня 1993 року по 01 жовтня 1995 року та з 01 жовтня 1995 року по 01 червня 1996 року підтверджується записами дублікату трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12 липня 2022 року (записи №№ 8-9 та №№ 10-11).

Окрім того, позивачем разом із заявою про перерахунок пенсії до пенсійного органу подано довідку про підтвердження наявного стажу від 27 травня 1998 року № 31/06-22, що видана товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Біотек», та довідку від 01 червня 1999 року № 54, що видана товариством з обмеженою відповідальністю «Медекс».

Зі змісту таких довідок слідує, що ОСОБА_1 з 23 грудня 1993 року по 01 жовтня 1995 року працював на посаді комерційного директора товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Біотек», а з 01 жовтня 1995 року по 01 червня 1999 року - на посаді регіонального представника товариства з обмеженою відповідальністю «Медекс» по Вінницькій області.

При цьому як на підставу для незарахування до страхового стажу позивача згаданих вище періодів роботи пенсійний орган послався на те, що довідки не містять відомостей про підстави їх видачі, а також те, що суб`єкт господарювання, який видав довідку № 54 від 01 червня 1999 року, відсутній за юридичною адресою, що підтверджується актом перевірки від 15 листопада 2023 року № 2600-1005-1/8940.

Водночас суд критично оцінює наведені вище доводи пенсійного органу, адже на позивача не може покладатися відповідальність за правильність заповнення довідок, що видаються роботодавцями.

Більше того, як в довідці від 01 червня 1999 року № 54, що видана фармацевтичною фірмою «Медекс», так і в довідці від 27 травня 1998 року № 31/06-22, виданої товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Біотек», зазначено інформацію про накази, на підставі яких такі довідки видані (наказ про прийняття на роботу від 01 жовтня 1995 року № 19, наказ про звільнення з роботи від 01 червня 1999 року № 62-К; наказ про прийняття на роботу від 23 грудня 1993 року № 27, наказ про звільнення з роботи від 01 жовтня 1995 року № 15).

За таких обставин суд доходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 01 від 12 серпня 2024 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак задоволенню підлягає й похідна від основної вимоги, що стосується зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу позивача періоди його роботи з 23 грудня 1993 року по 01 жовтня 1995 року та з 01 жовтня 1995 року по 01 червня 1999 року. а також повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 серпня 2024 року про перерахунок пенсії.

Водночас відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії, адже заяву про перерахунок пенсії розглядало саме Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві і саме цим пенсійним органом відмовлено позивачеві в перерахунку пенсії.

В силу приписів частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані представником позивача, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на те, що позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 968,96 гривень, що підтверджується квитанцією від 16 вересня 2024 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак з огляду на те, що позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 968,96 гривень, а тому на його користь слід стягнути 484,48 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 01 від 12 серпня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 23 грудня 1993 року по 01 жовтня 1995 року та з 01 жовтня 1995 року по 01 червня 1999 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 серпня 2024 про перерахунок пенсії.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403)

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42098368)

Рішення суду в повному обсязі складено 07.08.2025

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович