Справа № 200/5117/25
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року Справа№200/5117/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування при розрахунку розміру пенсії заробітної плати за 60 місяців з 1988 рік по 1992 рік, що зазначена у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 01/22 від 01.04.2024 року, неправильного розрахунку страхового стажу при призначенні пенсії;

- зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії з дати призначення пенсії із врахуванням розміру заробітної плати за 60 місяців з 1988 рік по 1992 рік, що зазначена у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 01/22 від 01.04.2024 року, та страхового стажу за період з 06.01.2004 року по 31.05.2005 року у кількості 1 рік 4 місяці 26 днів, за період з 09.07.2005 року по 29.02.2020 року у кількості 14 років 7 місяців 21 день та виплатити донараховану пенсію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 04.07.2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачу було призначено пенсію за віком, однак, при розрахунку пенсії не було враховано довідки №01/22 та № 01/18 від 22.03.2024 року, видані ТОВ «Красноармійською швейною фабрикою «Веселка» про заробітну плату до 2000 року.

Надаючи довідку про заробітну плату до 2000 року, позивач висловила своє бажання про обчислення пенсії з її урахуванням, однак її не було враховано при обчисленні пенсії.

Позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з метою подальшого врахування довідки з заробітною платою до 2000 року, проте ГУ ПФУ в Донецькій області листом від 26.08.2024 року повідомило, що довідка підлягає перевірці. Проведення перевірки вищезазначеної довідки заплановано на першу декаду вересня 2024 року. Аналогічного змісту надійшов й лист від Пенсійного фонду України від 21.08.2024 року.

Вважає неврахування довідки з заробітною платою до 2000 року за 1988-1992 роки при призначенні пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неправомірною, тому звернулася до суду за захистом своїх прав.

Крім того, як вбачається з форми РС-право відповідач у загальному підрахунку нарахував 34 роки 2 місяці 5 днів страхового стажу.

Вказана кількість стажу (34 роки 2 місяці 5 днів) також підтверджується і протоколом перерахунку пенсії від 25.02.2025 року, з якого зокрема вбачається, що до 01.01.2004 року нараховано 21 рік 11 місяців 22 дня, після 01.01.2004 року - лише 12 років 2 місяці 13 днів.

Зазначає, що після 01.01.2004 року позивач майже весь період працювала. Зокрема, згідно трудової книжки з 06.01.2004 року по 31.05.2005 року позивач працювала в приватному підприємстві «Глобус» на посаді конструктора експериментального цеху. Період з 06.01.2004 року по 31.05.2005 року дорівнює 1 рік 4 місяці 26 днів. Як вбачається з форми РС-право відповідач зарахував період роботи з 06.01.2004 року по 31.05.2005 року, як 0 років 1 місяць 6 днів. Тобто, відповідач неправильно розрахував кількість страхового стажу, не донарахувавши більше 1 року стажу.

Також з форми ОК-5 вбачається, що у спірний період роботи в ПП «Глобус» позивач щомісячно отримувала заробітну плату, однак підприємство не сплачувало страхові внески (сплатило тільки за січень-березень 2005 року).

Вважає, що несплата підприємством страхових внесків не має позбавляти позивача трудового стажу для призначення пенсії.

Крім того, згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В01 № 003514 позивач з 17.06.2005 року була зареєстрована як фізична особа підприємець та сплачувала страхові внески за себе з червня 2005 року до лютого 2022 року.

Проте, відповідно до форми РС-право відповідач зарахував період роботи з 09.07.2005 року по 29.02.2020 року як 10 років 0 місяців 28 днів.

При цьому, період з 09.07.2005 року по 29.02.2020 року дорівнює 14 років 7 місяців 21 день. Тобто, відповідач неправильно розрахував кількість страхового стажу, не донарахувавши більше 4 років стажу.

З форми ОК-5 також вбачається, що у спірний період підприємницької діяльності позивач щомісячно сплачувала страхові внески. Однак, відповідач протиправно зарахував лише 10 років 0 місяців 28 днів страхового стажу за спірний період, а мав зарахувати страховий стаж за період ведення підприємницької діяльності з 09.07.2005 року по 29.02.2020 року у повному обсязі - 14 років 7 місяців 21 день.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду та поновлено позивачу пропущений строк звернення до суду. Також задоволено клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та звільнено позивача від сплати судового збору за подачу позовної заяви та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано письмовий відзив від 07.08.2025 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до органів Фонду з заявами про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058.

Заяву про призначення пенсії за віком від 04.07.2024 за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Необхідний страховий стаж відповідно до статті 26 Закону №1058: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 при досягненні віку 60 років становить не менше 31 року.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 40 Закону №1058 заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058 органи пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Станом на момент звернення (на 04.07.2024) заявниця досягла віку 59 років 11 місяці 6 днів. Страховий стаж відповідно наданих документів та даних персоніфікованого обліку склав 34 роки 2 місяці 5 днів.

За результатом розгляду заяви від 04.07.2024 про призначення пенсії за віком Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення про призначення пенсії за віком від 15.07.2024 №39 з 29.07.2024 року.

Головне управління звертає увагу суду на те, що в ч. 1 ст. 44 Закону№ 1058-IV, у редакції, чинній до 10.06.2021, було зазначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Наголошує, що позивач не надавала заяву установленої Порядком 22-1 форми, тому їй було надано відповідь, як на звернення громадян та матеріали справи не містять таких заяв, рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії Головним управлінням не приймались.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що позивач 04.07.2024 року звернулася через вебпортал Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши, зокрема уточнюючу довідку № 01/18 від 22.03.2024 року, видану ТДВ «Красноармійська швейна фабрика «Веселка» стосовно праці позивача на вказаному підприємстві. Також позивачем була надана довідка про заробітну плату для обчислення пенсії № 01/22 від 01.04.2024 року, видана також ТДВ «Красноармійська швейна фабрика «Веселка» щодо заробітної плати за період 1988 -1992 роки.

За результатом розгляду заяви від 04.07.2024 про призначення пенсії за віком Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення про призначення пенсії за віком від 15.07.2024 №39 з 29.07.2024 року, що підтверджується протоколом з пенсійної справи позивача від 25.02.2025 року.

Оскільки пенсійним органом не було враховано вищевказані довідки, позивач звернулася до відповідача з заявою від 30.07.2024 року для здійснення перерахунку пенсії з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 01/22 від 01.04.2024 року, видану ТДВ «Красноармійська швейна фабрика «Веселка» щодо заробітної плати позивача за період 1988 -1992 роки.

При цьому, відповідач розглянув заяву позивача, як звернення громадян, про що вказав у листі від 26.08.2024 року, зокрема вказавши, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та з 29.07.2024 отримує пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 40 Закону №1058 визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата, з якої обчислена пенсія, розрахована за період з 01.07.2000 по 31.03.2022 згідно з даними індивідуальних відомостей про застраховану особу.

До заяви про при призначення пенсії була надана довідка про заробітну плату №01/22 від 01.04.2024 за період з січня 1988 року по грудень 1992 року, видана ТДВ «Красноармійська швейна фабрика «Веселка».

Довідка про заробітну плату відповідно до частини 3 статті 44, статті 64 Закону №1058 та Закону України від 05.04.2007 №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підлягає перевірці органами Пенсійного фонду України в Донецькій області, які виконують функції контролю за достовірністю наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Враховуючи зазначене, для проведення перевірки достовірності наданих ОСОБА_1 довідок про заробітну плату автоматично сформовано запит, який був направлений до управління контрольно - перевірочної роботи Головного управління.

Проведення перевірки вищезазначеної довідки заплановано на першу декаду вересня 2024 року.

За результатами перевірки, після надходження акту про достовірність наданої довідки, буде прийнято рішення щодо проведення перерахунку пенсії.

Суд зауважує, що майже через рік після звернення позивача відповідачем не прийнято рішення про перерахунок пенсії.

Крім того, відповідно до форми РС-право відповідач нарахував позивачу 34 роки 2 місяці 5 днів страхового стажу.

Вказана кількість стажу також підтверджується й протоколом про перерахунок пенсії від 25.02.2025 року, з якого вбачається, що до 01.01.2004 року позивачу нараховано 21 рік 11 місяців 22 дні страхового стажу, після 01.01.2004 року - 12 років 2 місяці 13 днів.

При цьому, відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 27.10.1986 року з 06.01.2004 року по 31.05.2005 року остання працювала в приватному підприємстві «Глобус» на посаді конструктора експериментального цеху.

Період з 06.01.2004 року по 31.05.2005 року дорівнює 1 рік 4 місяці 26 днів, однак відповідно до форми РС-право відповідач зарахував період роботи з 06.01.2004 року по 31.05.2005 року, як 0 років 1 місяць 6 днів, зменшивши період страхового стажу.

Також з форми ОК-5 вбачається, що у спірний період роботи в ПП «Глобус» позивач щомісячно отримувала заробітну плату, однак підприємство не сплачувало страхові внески за позивача (сплачено тільки за січень-березень 2005 року).

Крім того, згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В01 № 003514 позивач з 17.06.2005 року була зареєстрована як фізична особа підприємець та сплачувала страхові внески за себе з червня 2005 року до лютого 2022 року.

Однак, відповідно до форми РС-право відповідачем зараховано період роботи з 09.07.2005 року по 29.02.2020 року як 10 років 0 місяців 28 днів.

Проте, період з 09.07.2005 року по 29.02.2020 року дорівнює 14 років 7 місяців 21 день. Відтак, відповідач не нарахував позивачу більше 4 років стажу.

З форми ОК-5 також вбачається, що у спірний період підприємницької діяльності позивач щомісячно сплачувала страхові внески. Однак, відповідач протиправно зарахував лише 10 років 0 місяців 28 днів страхового стажу за спірний період, замість страхового стажу за період ведення підприємницької діяльності з 09.07.2005 року по 29.02.2020 року у повному обсязі - 14 років 7 місяців 21 день.

Перевіряючи правомірність дій пенсійного органу щодо нездійснення перерахунку пенсії з врахуванням до страхового стажу спірних періодів роботи згідно її трудової книжки з підстав неврахування уточнюючої довідки про заробітну плату до 2000 року та відсутність відомостей про роботу чи несплати страхових внесків роботодавцем, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до частини 1 ст. 26 Закону України № 1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року- не менше 31 року.

Частиною 2 статті 26 Закону України № 1058-IV передбачено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Абзацом першим статті першої статті 40 Закону України № 1058-IV унормовано, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Судом встановлено, що позивачем надано таку довідку про заробітну плату №01/22 від 01.04.2024, видану ТДВ «Красноармійська швейна фабрика «Веселка» за період роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року.

Як зазначив відповідач, довідка про заробітну плату відповідно до частини 3 статті 44, статті 64 Закону №1058 та Закону України від 05.04.2007 №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підлягає перевірці органами Пенсійного фонду України в Донецькій області, які виконують функції контролю за достовірністю наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Однак, всупереч своїм функціям, відповідачем не виконано вимоги закону, не здійснено перевірку та перерахунок пенсії і не враховано вказану довідку про заробітну плату до 2000 року.

Відтак, з підстав протиправною бездіяльності відповідача, суд вважає за доцільне зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву позивача від 30.07.2024 року, здійснити перерахунок розміру пенсії з дати її призначення із врахуванням розміру заробітної плати за 60 місяців з 1988 рік по 1992 рік, що зазначена у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 01/22 від 01.04.2024 року.

Щодо не включення до страхового стажу позивача періоду з 06.01.2004 року по 31.05.2005 року у кількості 1 рік 4 місяці 26 днів та періоду з 09.07.2005 року по 29.02.2020 року у кількості 14 років 7 місяців 21 день суд зазначає таке.

Право на призначення пенсії обґрунтовується також Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Спору між сторонами стосовно відсутності записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 27.10.1986 року немає.

Зокрема, в трудовій книжці позивача наявні такі записи щодо спірних періодів:

- з 06.01.2004 року по 31.05.2005 року позивач працювала в приватному підприємстві «Глобус» на посаді конструктора експериментального цеху, тобто 1 рік 4 місяці 26 днів, однак відповідач зарахував лише період роботи з 06.01.2004 року по 31.05.2005 року - 0 років 1 місяць 6 днів з підстав несплати роботодавцем страхових внесків;

- з 17.06.2005 року позивачу центром зайнятості проведено виплату залишку допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності за період з 17.06.2005 по 02.06.2006.

Як зазначено вище, згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В01 № 003514 позивач з 17.06.2005 року була зареєстрована як фізична особа підприємець та сплачувала страхові внески за себе з червня 2005 року до лютого 2022 року.

При цьому, відповідно до форми РС-право відповідачем зараховано період роботи з 09.07.2005 року по 29.02.2020 року у кількості 10 років 0 місяців 28 днів.

Проте, період з 09.07.2005 року по 29.02.2020 року дорівнює 14 років 7 місяців 21 день.

Відтак, відповідач має зарахувати період ведення підприємницької діяльності до страхового стажу позивача.

Частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування територіальним органом ПФУ до страхового стажу позивача періодів роботи з 06.01.2004 року по 31.05.2005 року та з 09.07.2005 року по 29.02.2020 року.

Щодо неврахування відповідачем періоду роботі позивача з 06.01.2004 року по 31.05.2005 року в приватному підприємстві «Глобус», оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про роботу в зазначеному підприємстві, суд зазначає таке.

Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону України № 1058-IV.

Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Суд зазначає, що страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами. Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

Так, зокрема статтею 113 Закону № 1058 передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 1058, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 частини другої статті 17 Закону № 1058) незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону № 1058).

Статтею 106 Закону України № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника.

З зазначених причин пенсійним органом неправомірно не зарахований до страхового стажу позивача період роботи з 06.01.2004 року по 31.05.2005 року в приватному підприємстві «Глобус».

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, проте не у спосіб визначений позивачем, оскільки остання помилково вважає, що саме відповідач, а не інший територіальний орган ПФУ призначив їй пенсію.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області має повторно розглянути заяву позивача від 30.07.2024 року про перерахунок пенсії з дати призначення пенсії, врахувавши довідку про заробітну плату до 2000 року та зарахувавши спірні періоди до її страхового стажу.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Ухвалою про відкриття провадження у даній справі позивача звільнено від сплати судового збору, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 30.07.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.07.2024 року про перерахунок пенсії за віком, перерахувавши пенсію з дати призначення пенсії із врахуванням розміру заробітної плати за 60 місяців з 1988 рік по 1992 рік, що зазначена у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 01/22 від 01.04.2024 року, та з врахуванням до страхового стажу періоду роботи з 06.01.2004 року по 31.05.2005 року та періоду з 09.07.2005 року по 29.02.2020 року та здійснити виплату різниці між нарахованою та сплаченою сумою пенсії.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 08 серпня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова