Справа № 215/4237/25
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 серпня 2025 рокуСправа № 215/4237/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги « 1» Криворізької міської ради в особі лікаря Постоян Людмили Григорівни про встановлення наявності компетенції (повноважень), визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.05.2025 р. надійшли матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги «1» Криворізької міської ради в особі лікаря Постоян Людмили Григорівни, в якій просить суд:

- встановити наявність компетенції (повноважень) Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради в особі лікаря Постоян Людмили Григорівни коли гарантовано право на охорону здоров`я при отриманні 22.05.2025 р. виклику лікаря за хронічними захворюваннями, які закінчились і визнати такі перешкоди протиправною бездіяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати припинити проводити медичні експерименти на які згоди не даю і підкоритися ст.6 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я».

Ухвалою суду від 19.06.2025 року позовна заява позивача була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

Означена ухвала була направлена на адресу позивача, яка зазначена ним в позовній заяві.

Суд зазначає, що згідно з роздруківки трекінгу Укрпошти за №859, який міститься в матеріалах справи, кореспонденція адресована ОСОБА_1 повернулася за зворотньою адресою: За закінченням терміну зберігання 21.07.2025 року та на адресу суду повернувся конверт з поштовим вкладенням з відміткою пошти: За закінченням терміну зберігання, датований 17.07.2025 року.

Кодексом адміністративного судочинства визначені порядок вручення судових повісток і судових рішень.

Так, порядок вручення судового рішення регулюється статтею 251 КАС України, відповідно до частини 5 якої, якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, його копія протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі надсилається в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Оскільки позивачем електронна адреса, у позові не зазначалась, ухвала суду про залишення позову без руху надсилалась рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте повернулась до суду з відміткою пошти за закінченням встановленого строку зберігання, що свідчить про неотримання особою поштового відправлення у поштовому відділенні з власних невідомих суду міркувань.

Пунктом 4 частини 6 статті 251 КАС України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, позивач не відмовлявся отримати судове рішення, проте і судом виконані усі передбачені чинним процесуальним законодавством заходи для повідомлення позивача про прийняте рішення.

Таким чином, виникла ситуація, яка не передбачена КАС України.

Фактично законодавцем створено ситуацію, коли після повернення конверту із судовим рішенням з позначкою за закінченням терміну зберігання суди не можуть прийняти жодного рішення, оскільки таке судове рішення не вважається врученим і відлік будь-якого строку (оскарження, усунення недоліків тощо) не починає свій перебіг.

Така ситуація також виникла у зв`язку з тим, що Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270, містять лише приписи щодо вручення судових повісток і не визначають окремого порядку вручення судових рішень.

Разом з тим, згідно з ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Отже, чинним КАСУ не заборонено застосовувати аналогію закону щодо прогалин у процесуальному законодавстві.

Позивачем у позовній заяві своїм місцезнаходженням зазначено вул. Пляжна, 2-8, м. Кривий Ріг, 50083, куди судом і направлялась ухвала про залишення позовної заяви без руху, тобто судом виконані усі залежні від нього дії для повідомлення позивача про необхідність усунення виявлених недоліків позовної заяви, проте позивачем ухвала суду не отримана з невідомих причин.

Приписами статті 126 КАС України регулюється порядок вручення повісток, а саме її пунктом 11 визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З наведеного вбачається, що вручення судових повісток і судових рішень визначені окремими статтями, які не є тотожними і по різному регулюють таке вручення.

Так, стаття 251 КАС України, яка регулює порядок вручення судових рішень, на відміну від статті 126, що регулює порядок вручення судових повісток, не визначає днем вручення судового рішення закінчення терміну зберігання у поштовому відділенні.

У зв`язку з цим суд вважає можливим застосувати до ситуації, яка виникла, аналогію закону, а відповідно і правила, визначені ч.11 ст.126 КАС України.

Інше застосування процесуальних норм взагалі не дозволить судам ніколи прийняти рішення в подібній ситуації.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до статті 44 КАС України учасники справи мають не тільки права, але і відповідні обов`язки, зокрема зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Позовна заява надійшла до суду 18.06.2025 року, що підтверджується відбитком штемпеля Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 р. вх. №50162/25 на супровідному листі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу, проте станом на 11 серпня 2025 року позивач жодних дій для з`ясування долі позовної заяви не вчиняв, у поштове відділення для отримання поштового відправлення від суду не з`являвся, що суд розцінює як неналежну процесуальну поведінку.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач, будучи належним чином повідомлений, у встановлений судом строк і до цього часу вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 19.06.2025 року не виконав.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 241, 243, 248, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги « 1» Криворізької міської ради в особі лікаря Постоян Людмили Григорівни про встановлення наявності компетенції (повноважень), визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили, відповідно до вимог ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька