Справа № 750/9887/25
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/9887/25
Провадження № 2-а/750/231/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Рахманкулової І.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

у липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № ПС 001152 від 02.07.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП, згідно якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн., а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 02 липня 2025 року № ПС 001152 за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП, відповідно до якої 22.05.2025 о 19 годині 31 хв. на а/д М-02 (Кіпті-Глухів-Бачівськ) 50 км був проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу VOLVO державний реєстраційний знак НОМЕР_1 напівпричепа та встановлено, що вантажовідправником за ТТН від 22.05.2025 № 810468 внесено відомості про загальну вагу транспортного засобу, яка перевищує норму понад 20%, але не більше 30%.

Свою вину не визнає у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, оскільки стверджує, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-2 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, так як він взагалі не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-2 КУпАП та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з відсутністю в його діях правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-2 КУпАП, справу про адмінправопорушення закрити та стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 липня 2025 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що пунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Під час перевірки транспортного засобу VOLVO державний реєстраційний знак НОМЕР_1 працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області було здійснено габаритно-ваговий контроль зазначеного транспортного засобу та встановлено перевищення визначених законодавством вагових норм, а саме: загальна маса транспортного засобу склала 51,8 тон при нормативно допустимих 40 тонах (29,5% перевищення), навантаження на одиночну вісь склало 14,78 при нормативно допустимих 11,5 тонах (28,52% перевищення), навантаження на строєну вісь склало 29,87 тон при нормативно допустимих 24 тонах (24,46% перевищення). У той же час, відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (надалі - Правила проїзду), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 11.3. розділу 11 Правил товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом. Так, згідно відомостей товарно-транспортної накладної від 22.05.2025 року, яка була надана посадовій особі Відповідача під час проведення перевірки, вантажовідправником визначено філія «Північний лісовий офіс» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України».

Також, згідно відомостей товарно-транспортної накладної від 22.05.2025 року, яка була надана посадовій особі Відповідача під час проведення перевірки, маса вантажу зазначена 35,9782 м3, проте за результатом зважування встановлено, що загальна маса транспортного засобу склала 51800 тон (чек зважування додано до відзиву на позовну заяву разом з матеріалами перевірки). Отже, відомості про масу вантажу в ТТН не відповідають фактичним даним. Загальна маса транспортного засобу склала 51,8 тон при нормативно допустимих 40 тонах (29,5% перевищення), навантаження на одиночну вісь склало 14,78 при нормативно допустимих 11,5 тонах (28,52% перевищення), навантаження на строєну вісь склало 29,87 тон при нормативно допустимих 24 тонах (24,46% перевищення).

Представник відповідача просила відмовити позивачу у задоволенні його позову через безпідставність і необгрунтованість вимог.

Відповідно до частини першої статті 269 КАС України, у справах, визначених в тому числі статтею 286 КАС України, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

На підставі положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення № ПС 001152 від 02.07.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП, оскільки 22.05.2025 о 19 годині 31 хв. на а/д М-02 (Кіпті-Глухів-Бачівськ) 50 км був проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу VOLVO державний реєстраційний знак НОМЕР_1 напівпричепа та встановлено, що вантажовідправником за ТТН від 22.05.2025 № 810468 внесено відомості про загальну вагу транспортного засобу, яка перевищує норму понад 20%, але не більше 30%. (а.с. 9 на звороті).

Про час і місце розгляду справи та суть правопорушення позивачу 17.06.2025 було надіслано повідомлення та запрошено прибути на розгляд справи 02.07.2025 за адресою: м. Чернігів, вул. П`ятницька, 39.

Вказане повідомлення було отримано уповноваженою особою 24.06.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На розгляд справи позивач не прибув, а тому копія оскаржуваної постанови йому була надіслана поштовим відправленням 02.07.2025 та вручена уповноваженій особі за довіреністю 08.07.2025.

Згідно відомостей товарно-транспортної накладної серії ЛАП № 810468 від 22.05.2025 року, вантажовідправником визначено філія «Північний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Зі змісту товарно-транспортної накладної від 22.05.2025 року також вбачається, що вона містить підпис відповідальної особи вантажовідправника. Деревину відпустив майстер лісу Корнієнко О.В. (а.с. 21).

Згідно копії акту серії ОАВ № 006341 від 22.05.2025 проведено габаритно-ваговий контроль автомобілю VOLVO державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 , вид вантажу деревина дров`яна дуб, нормативно допустима маса 40 т, фактична 51,8 т.

Відповідно до копії акту № ОАР 077248 від 22 травня 2025 року, складеного старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Рублевським Ю.В., проведено перевірку транспортного засобу VOLVO державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 . Під час перевірки виявлено порушення - при перевезенні вантажів, згідно ТТН (ліс) серія ЛАП № 810468 від 22.05.2025 в транспортному засобі виявлено перевантаження по загальній масі на 29,5%: фактична 51,8 т, норма 40 т, тим самим водій порушив п. 22.5 ПДР України, постанову КМУ № 1306 від 10.10.2001 абз 16 ч. 1 перевищення встановлених законодавством вагових норм понад 20%, але не більше 30% при перевезенні подільного вантажу.

Відповідно до Договору купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-20387-1 від 30 квітня 2025 року Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», в особі підписувача уповноваженої особи філії "Північний лісовий офіс" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", який діє відповідно до наданих такій особі повноважень (згідно Статуту, довіреності та ін.) (далі іменується «Продавець»), з однієї сторони, та Фізична особа підприємець ОСОБА_3 , в особі підписувача уповноваженої особи та відповідно до наданих такій особі повноважень (згідно Статуту, довіреності, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та ін.) (далі іменується «Покупець»), з другої сторони, уклали Договір купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-20387-1 від 30.04.2025 р. на підставі біржового (аукціонного) свідоцтва № 20387/300425//1 від 30 квітня 2025 року, сформованого на підставі укладених біржових угод за результатами біржових торгів (аукціону) з продажу необробленої деревини № 20387, які відбулись 30 квітня 2025 року на товарній біржі Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа» згідно з Регламентом з організації та проведення біржових торгів з купівлі-продажу необробленої деревини та пиломатеріалів на товарній біржі Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа» (а.с. 12-17).

Довіреністю № 1 фізична особа-підприємець ОСОБА_3 уповноважує громадянина України ОСОБА_2 представляти його інтереси з питань виконання Договору № UUB-20387-1 від 30 квітня 2025 року з Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України», філії «Північний лісовий офіс», в тому числі: надавати та отримувати документи, вести переговори про виконання договору, приймати товар, підписувати документи і бути його повноважним представником по виконанню Договору № UUB-20387-1 від 30 квітня 2025 року (а.с. 20).

З копії доповідної записки старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) в Чернігівській області Юрія Рублевського від 03.06.2025 убачається, що 22.05.2025 о 19 год. 30 хв. на ділянці а/д М-02 (Кіпті-Глухів-Бачівськ) 50 км було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу VOLVO державний реєстраційний знак НОМЕР_1 напівпричепа. За результатами проведеного ГВК виявлено порушення вагових параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України. Водієм транспортного засобу ОСОБА_2 надано товарно-транспортну накладну № 810468 від 22.05.2025 із зазначеною вагою 35,9780 м3. Отже, встановлено, що вантажовідправником було завідомо внесено до товарно-транспортної накладної недостовірні відомості про вагу транспортного засобу з вантажем. Згідно ТТН вантажовідправник ДП «Ліси України» філія «Північний лісовий офіс» Ніжинське надлісництво.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами статті 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Згідно частини 3 статті 132-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті,у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків включно.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103(далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п.5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 229 КУпАП, від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, на автомобільному транспорті посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», вантажовідправник фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.

Відповідно до статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

На основі аналізу ст. 287, 288 КУпАП, можна стверджувати про те, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, потерпілим, та у випадках, передбачених чинним законодавством прокурором.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 48 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 КАС України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Належний позивач, в розумінні процесуального закону, це особа, якій належить право вимоги.

Положеннями 8 частини 1 статті 4, частини 1 статті 5 КАС України визначено, що предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси осіб, тобто суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Тобто, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд установлює, чи щодо особи дійсно має місце факт порушення права, свободи чи інтересу, та це право, свобода або інтерес порушені відповідачем. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Суд зазначає, що предметом спору у даній справі є законність прийнятої Державною службою України з безпеки на транспорті постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 132-2 КУпАП (внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри), та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 132-2 КУпАП визначено відповідальність вантажовідправника за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри.

За диспозицією вказаної норми на вантажовідправника вантажу покладається відповідальність за внесення (зазначення) ним відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним.

Відповідно до ч.1 ст. 279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» вантажовідправник фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.

Статтею 51-1 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що вантажовідправник має право на: передачу вантажу перевізнику для перевезення; відшкодування збитків, що виникли внаслідок втрати чи пошкодження вантажу.

Вантажовідправник зобов`язаний: вносити до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж відомості про масу або габарити вантажу, а також повне найменування вантажоодержувача та автомобільного перевізника (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті або відмітку у відповідному полі в ID-картці), прізвище, ім`я, по батькові, номер посвідчення водія, а також інші відомості, визначені законодавством; надавати перевізнику необхідні документи на вантаж, що містять достовірну інформацію; здійснювати в установленому порядку страхування відповідальності на випадок настання негативних наслідків підчас перевезення вантажів; відшкодовувати витрати та збитки, заподіяні внаслідок порушення ним законодавства з питань перевезення вантажів.

Згідно з п. 1 розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (далі - Правила), замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів. Пунктами 10.1., 10.2., 10.3. розділу 10 Правил встановлено, що перевізники приймають вантажі для перевезення на підставі укладених Договорів із Замовниками згідно з заявками (додаток 1) або за разовий договір (додаток 2). Заявка подається у вигляді та в строки, передбачені Договором. За погодженням сторін заявка може бути подана на один день, тиждень, декаду або місяць. Разові договори повинні бути укладені в письмовій формі. Відповідно до п. 11.1. розділу 11 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/ напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Згідно з п. 11.3. розділу 11 Правил товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

Так, згідно відомостей товарно-транспортної накладної від 22.05.2025 року, вантажовідправником визначено філія «Північний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», , 40009, Сумська обл., м.Суми, вул. Засумська, будинок 12Д.

Зі змісту товарно-транспортної накладної від 22.05.2025 року також вбачається, що вона містить підпис відповідальної особи вантажовідправника. Деревину відпустив майстер лісу ОСОБА_4 .

Наказом Міністерства інфраструктури України «Про затвердження Змін до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» №413 від 03.06.2019, який набрав чинності 12.07.2019, у новій редакції викладено главу 11 Правил, пунктом 11.3. якої встановлено, що товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом. Тож, підпис вантажовідправника наділяє ТТН юридичною силою та засвідчує додержання вимог щодо письмової форми її оформлення.

Згідно відомостей товарно-транспортної накладної від 22.05.2025 року, маса вантажу зазначена 35,9782 м3, проте, за результатом зважування встановлено, що загальна маса транспортного засобу склала 51800 тон.

Отже, відомості про масу вантажу в ТТН не відповідають фактичним даним. Загальна маса транспортного засобу склала 51,8 тон при нормативно допустимих 40 тонах (29,5% перевищення), навантаження на одиночну вісь склало 14,78 при нормативно допустимих 11,5 тонах (28,52% перевищення), навантаження на строєну вісь склало 29,87 тон при нормативно допустимих 24 тонах (24,46% перевищення).

Позивачем до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про незаконність винесеної щодо нього постанови. Незгода позивача з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Як вказано у пункті 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 90, 134, 139, 241-256, 271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

у задоволені позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: вул. Антоновича, 51, м. Київ, код - 39816845) про скасування постанови № ПС 001152 від 02.07.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст постанови складено 11.08.2025.

Суддя І.П. Рахманкулова