Справа № 440/532/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 серпня 2025 року

м. Київ

справа №440/532/23

адміністративне провадження № Зв/990/40/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.

суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 29 травня 2025 року у справі №440/532/23 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Офісу Генерального прокурора №2265ц від 19 грудня 2022 року про скасування наказу Генерального прокурора від 10 січня 2022 року № 13ц про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, яке здійснюється слідчими регіональних прокуратур та територіальних органів досудового розслідування, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України;

- поновити ОСОБА_1 в Офісі Генерального прокурора на посаді, рівнозначній посаді начальника Управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, яке здійснюється слідчими регіональних прокуратур та територіальних органів досудового розслідування, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України;

- стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23 жовтня 2019 року і до моменту винесення рішення судом або фактичного поновлення на роботі.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 29 травня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2024 року в частині вирішення вимог про визнання протиправним і скасування наказу Офісу Генерального прокурора від 19 грудня 2022 року №2265ц скасовано. Ухвалено в цій частині нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ Офісу Генерального прокурора від 19 грудня 2022 року №2265ц у частині визначення фактичної дати звільнення. Змінено фактичну дату звільнення ОСОБА_1 на 19 грудня 2022 року. В іншій частині вимог рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2024 року залишено без змін.

17 липня 2025 року засобами поштового зв`язку позивач надіслав до Верховного Суду заяву про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 29 травня 2025 року у справі №440/532/23 з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 29 травня 2025 року у справі №440/532/23 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без руху. Надано заявнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції клопотання про поновлення строку на подачу заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку та з наданням відповідних доказів.

02 серпня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків та поновлення строку.

В цій заяві, зокрема, зазначено, що пункт 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-УИ зі змінами, який визнаний неконституційним, фактично втратив чинність 19 червня 2025 року, про що заявнику стало відомо із засобів масової інформації, а тому заявник вважає, що строк ним не пропущено.

Також в тексті заяві про поновлення строку що введення воєнного стану на території України передбачає можливість поновлення строку звернення до суду.

Верховний Суд зазначає, що викладені в заяві про поновлення строку доводи (в частині визнання неконституційним пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-УН зі змінами та порядок обчислення строку звернення до суду з заявою по перегляд за виключними обставинами) є подібними до доводів, які були викладені в заяві про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 29 травня 2025 року у справі №440/532/23, оцінку яких було надано та відхилено Судом при постановленні ухвали про залишення заяви про перегляд за виключними обставинами без руху від 23 липня 2025 року.

Колегія суддів наголошує, що викладення тих самих доводів не свідчить про виконання заявником свого процесуального обов`язку щодо належного обґрунтування пропуску процесуального строку звернення до суду, а свідчить радше про незгоду заявника з ухвалою Верховного Суду про залишення заяви про перегляд за виключними обставинами без руху від 23 липня 2025 року, у зв`язку чим Суд відхиляє викладені доводи в заяві про поновлення строку.

Стосовно посилання заявника на введення воєнного стану в Україні слід зазначити наступне.

Так, питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із введенням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт введення воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок введення воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною та підтверджений відповідними доказами.

Отже, саме по собі посилання заявника на введення в Україні воєнного стану без обґрунтування як зазначена обставина виплинула на заявника при поданні ним з пропуском строку заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 29 травня 2025 року у справі №440/532/23 колегія суддів відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення заяви про поновлення строку за поданою заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 29 травня 2025 року у справі №440/532/23.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною четвертою статті 366 КАС України передбачено, що крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

Враховуючи зазначене, заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 29 травня 2025 року у справі №440/532/23 необхідно повернути без розгляду, у зв`язку з відхиленням судом заяви про поновлення процесуального строку.

Керуючись статтями 169, 361-363, 366 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відхилити заяву ОСОБА_1 про поновлення строку за поданою заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 29 травня 2025 року у справі №440/532/23.

2. Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 29 травня 2025 року у справі №440/532/23 - повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська