Справа № 640/14082/22
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 серпня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/14082/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної фіскальної служби України Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м.Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська,16) про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного з Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної фіскальної служби України Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач 2) з такими вимогами:

-визнати протиправними дії та зобов`язати Державну фіскальну службу України Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби провести з ОСОБА_1 розрахунок розміру грошового забезпечення з урахуванням вислуги років 23 роки 02 місяці 00 днів, у пільговому обчисленні 23 роки 10 місяців 04 днів, оформити всі необхідні документи та подати їх до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві для призначення пенсії за вислугу років;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років - 23 роки 02 місяці 00 днів, у пільговому обчисленні 23 роки 10 місяців 04 днів.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 24 грудня 2021 року відповідно до наказу Державної фіскальної служби України Офісу великих платників податків Державної фіскальної №399-о звільнений з посади заступника начальника відділу координаційного забезпечення податкової міліції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Позивач зазначає, що його вислуга років у календарному обчисленні - 23 роки 02 місяці 00 днів та у пільговому - 23 років 10 місяців 04 днів, що надає право на призначення пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ.

11 липня 2022 року позивач звернувся до ДФС України Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби з проханням провести розрахунок розміру грошового забезпечення, оформити всі необхідні документи для призначення пенсії та подати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві для призначення пільгової пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом від 28.07.2022 ДФС України Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби надало відповідь, в якій зазначено, що станом на дату звільнення вислуга років ОСОБА_1 становить у календарному обчисленні 23 роки 02 місяці 00 днів, у пільговому обчисленні 23 роки 10 місяців 04 днів, що недостатньо для призначення пільгової пенсії за вислугу років.

19 липня 2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в місті Києві із заявою про призначення пенсії за вислугою років.

ГУ ПФУ в місті Києві листом № 2600-0204-8/84923 від 20.07.2022 в призначенні позивачу пенсії за вислугу років відмовлено.

Позивач з таким рішенням пенсійного органу не погоджується, оскільки вважає, що має право на обрахунок вислуги років в пільговому розрахунку в цілях призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку із чим звернувся за захистом своїх прав до суду із цим позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 08 червня 2025 року справу прийнято до провадження та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідачі правом подання відзиву не скористалися, відзив до суду не надано.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до статей 72-76,90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Наказом від 10.12.2021 №399-о «Про звільнення працівника податкової міліції ОСОБА_1 » підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-236543), заступника начальника відділу координаційного забезпечення податкової міліції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, звільнено з посади та податкової міліції у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 підпунктом „г (через скорочення штатів) 24 грудня 2021 року.

Вислуга на 24 грудня 2021 року скрадає у календарному обчисленні - 23 роки 02 місяці 00 днів, у пільговому обчисленні - 23 роки 10 місяців 04 дні.

11 липня 2022 року позивач звернувся до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби з заявою щодо оформлення необхідних документів для призначення пенсії та подання їх до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві для призначення пільгової пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом від 28.07.2022 №8 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби повідомив позивача, що підстави для направлення подання та документів відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 до територіального органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії позивачу відсутні.

Позивач звернувся з заявою від 19.07.2022 до ГУ ПФУ в м,Києві про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 12.08.2024 №2600-0202-8/99675 повідомлено позивача, що для вирішення питання про можливе призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» необхідно звернутися до уповноваженого структурного підрозділу за місцем звільнення з військової служби.

Не погоджуючись з відмовою відповідачів у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі в органах внутрішніх справ регулює Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Відтак у разі звільнення особи з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати особа незалежно від віку та за наявності вислуги 25 календарних років і більше має право на призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Кабінету Міністрів України 17 липня 1992 року № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (далі - Порядок № 393).

На час звільнення позивача зі служби діяла редакція пункту 3 Порядку №393, яка визначала види служби, які зараховуються, зокрема, в податковій службі, на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років.

Судом встановлено, що позивач був звільнений зі служби з органів ДФС 24.12.2021 і на час звільнення стаж його служби в календарному обчисленні складав 23 роки 02 місяці 00 днів, у пільговому обчисленні 23 роки 10 місяців 04 днів.

Разом з тим, постановою №119, яка набрала чинності 19.02.2022, до Порядку №393 внесено зміни, відповідно до яких Порядок №393 доповнено пунктом 2-1 такого змісту: «Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.»

Пункт 3 Порядку №393 (в редакції постанови №119) визначає, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (пункт 3 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року): час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Отже, пункт 3 Порядку №393 (в редакції постанови №119) визначає види служби, які зараховуються на пільгових умовах лише для визначення розміру пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії.

Таким чином, правове регулювання щодо права на призначення пенсії за вислугу років зазнало змін і, у зв`язку з такими змінами, як Закон №2262-ХІІ, так і Порядок №393 (в редакції постанови №119) виникнення, зокрема, в колишнього працівника податкової служби права на таку пенсію пов`язують з наявністю певної вислуги років в календарному обчисленні, а не пільговому.

У справі, що розглядається, позивач звільнений зі служби 24.12.2021, тобто на момент його звільнення діяла редакції пункту 3 Порядку №393 (до внесення змін постановою №119), а на дату звернення з заявою про оформлення документів 11.07.2022 діяв Порядок № 393 (у редакції постанови, чинній з 19 лютого 2022 року).

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду з метою забезпечення однакового застосування норм права у постанові від 10 грудня 2024 року у справі №520/5695/23 сформувала наступний висновок:

- призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII особам, які звільнені зі служби в поліції і звернулись до ГУ Нацполіції для оформлення та направлення документів до пенсійних органів після 19 лютого 2022 року (набрання чинності Постановою № 119, якою внесені зміни до Порядку № 393), здійснюється виходячи з обчислення календарної вислуги років.

Застосовуючи наведені вище правові висновки до спірних правовідносин, які виникли у справі, що переглядається, Судова палата дійшла висновку про те, що оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 22 календарних років 06 місяців, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, то відповідач правомірно відмовив позивачу у задоволенні його вимог щодо оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

У цій же постанові Верховного суду зазначено: «Якщо під час вирішення суб`єктом владних повноважень певного питання (в даній справі щодо наявності підстав для направлення до пенсійного органу документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років), до прийняття остаточного рішення було змінено нормативно-правове регулювання, суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, а його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними за формальними ознаками.

Такого ж висновку, вирішуючи можливість застосування до спірних правовідносин нормативно-правового акта, який зазнав змін з моменту звернення позивача до суб`єкта владних повноважень, до моменту прийняття останнім рішення за результатами розгляду такого звернення, дійшов Верховний Суд у складі у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі № 803/1541/16».

Повертаючись до обставин справи, суд зазначає, що оспорювані дії відповідача щодо відмови позивачу в оформленні та направленні документів до ГУ ПФУ, необхідних для призначення пенсії за вислугу років, обумовлені саме відсутністю достатньої вислуги років у календарному обчисленні, як того вимагає чинне на момент звернення позивача з заявою про оформлення документів та вирішення відповідачем цього питання законодавство.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що на момент винесення відмови в оформленні та направленні документів до ГУ ПФУ, необхідних для призначення пенсії за вислугу років, ДФС діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом № 2262-XII та Порядком № 393, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м.Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська,16) про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Захарова