Справа № 560/13497/25
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 серпня 2025 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Ковальчук О.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у проведенні індексації пенсії відповідно до статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом послідовного (наростаючим підсумком) збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії (за 2014-2016 роки) на коефіцієнти збільшення з 01.03.2019 на 1,17, з 01.03.2020 на 1,11, з 01.03.2021 на 1,11, з 01.03.2022 на 1,14, з 01.03.2023 на 1,197, з 01.03.2024 на 1,0796, з 01.03.2025 на 1,115, а також виключення нарахованих доплат до пенсії,

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести індексацію та виплату пенсії відповідно до статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом послідовного (наростаючим підсумком) збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії (за 2014-2016 роки) на коефіцієнти збільшення з 01.03.2019 на 1,17, з 01.03.2020 на 1,11, з 01.03.2021 на 1,11, з 01.03.2022 на 1,14, з 01.03.2023 на 1,197, з 01.03.2024 на 1,0796, з 01.03.2025 на 1,115, а також включити нараховані доплати до пенсії,

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо нездійснення у відповідності до частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунку пенсії з 22.04.2025 із врахуванням заробітної плати (доходу) за 60 календарних місяців страхового стажу підряд за бажанням - за період з січня 1987 року по грудень 1991 року відповідно до наявної в матеріалах пенсійної справи довідки від 2007 року, виданої підприємством побутового обслуговування "Сніжинка",

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у відповідності до частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" провести перерахунок та виплату пенсії по за віком 22.04.2025 за період з січня 1987 року по грудень 1991 року відповідно до наявної в матеріалах пенсійної справи довідки від 2007 року, виданої підприємством побутового обслуговування "Сніжинка",

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови провести відповідно до абзацу 8-12 частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок пенсії з 22.04.2025 із застосуванням індивідуального коефіцієнту для обчислення 2,18249 при середньомісячному заробітку для обчислення пенсії за період з січня 1987 року по грудень 1991 року та

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести з 22.04.2025 перерахунок пенсії відповідно до абзацу 8-12 частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням індивідуального коефіцієнту для обчислення 2,18249 при середньомісячному заробітку для обчислення пенсії за період з січня 1987 року по грудень 1991 року.

Пунктом 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з частинами першою, другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

При цьому, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (щодо не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

У позовній заяві позивачка заявила вимоги, зокрема, щодо здійснення перерахунку пенсії з 01.03.2019 із застосуванням коефіцієнту збільшення пенсії 1,17, з 01.03.2020 на 1,11, з 01.03.2021 на 1,11, з 01.03.2022 на 1,14, з 01.03.2023 на 1,197, з 01.03.2024 на 1,0796.

З урахуванням положень вказаних нормативно-правових актів індексація у 2019-2024 роках є щомісячним платежем. Тому, про її не нарахування позивачка повинна була дізнатися у березні 2019-2024 роках.

У постанові від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23 Верховний Суд встановив, що до спірних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду.

До суду з цим позовом позивачка звернулася 03.08.2025, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Доказів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачка не надала.

Крім того, отримання листа у відповідь на заяву щодо пенсійного забезпечення або про перерахунок пенсії не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Вирішуючи питання щодо звільнення від сплати судового збору суд враховує таке.

Документи, що додаються до позову визначені статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2025 року становить 3028,00 грн.

Згідно з частиною 2 статті 4 закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 закону України "Про судовий збір").

Предметом цього позову є три вимог немайнового характеру. Тому розмір судового збору становить 2906,88 грн ((1211,20 грн х 3) х 0,8).

Згідно з частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачка не надала достатніх доказів, які б підтверджували її скрутне матеріальне становище та неспроможність сплатити судовий збір в розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, адміністративний позов необхідно залишити без руху. Недоліки позовної заяви можуть бути усунені позивачем шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для його поновлення та доказів сплати судового збору за три вимоги немайнового характеру або документів, які підтверджують звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись частиною 1 статті 123, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяО.К. Ковальчук