Справа № 334/3505/25
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 11.08.2025
Справа № 334/3505/25
Провадження № 2-адр/334/4/25
11 серпня 2025 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Добрєва М.В., при секретарі судового засідання Лук`янченко Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Запоріжжі заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зеленої Руслани Вячеславівни про стягнення витрат на правничу допомогу,
05.08.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зелена Руслана Вячеславівна подала до суду заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №334/3505/25, у якій просить стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у справі № 334/3505/25 у розмірі 6 000 гривень.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що не перешкоджає її розгляду.
Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2025 року позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволено. Скасовано постанову № 1543 від 26 березня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрито.

22.04.2025 року між Адвокатським об`єднанням «ПРАВО ГАРАНТ» та ОСОБА_1 було укладено договір №2204-1 про надання правничої допомоги.

Відповідно до п.2.1. Договору Гонорар Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги становить 6 000 грн.

30.07.2025 року складено акт №2204-1/1 прийому-передачі наданих послуг, згідно якого вартість наданої правничої допомоги становить 6 000 грн.

Відповідно до п.3 ч. 1ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положення ч. 1ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до' її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з, умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №300/941/19 та від 31.03.2020 у справі №726/549/19.

Представник позивача на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу надав до суду: договір про надання правничої допомоги №2204-1 від 22.04.2025 року; акт №2204-1/1 прийому-передачі наданих послуг; рахунок №2204-1/1 від 30.07.2025 року.

Постановою Верховного Суду (Касаційного адміністративного суду) від 21.01.2021 року у справі №280/2635/20 вказано, що відшкодуванню підлягають витрати на професійну правничу допомогу, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічний висновок міститься в постанові об`єднаної палати Верховного Суду (Касаційного господарського суду) від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, понесених ОСОБА_1 , суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заяваN19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає, що заявлений розмір судових витрат на загальну суму 6 000 грн. є завищеним та не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

З урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, розумності їхнього розміру, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правової допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 241, 252 КАС України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зеленої Руслани Вячеславівни про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 3 000 грн.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Добрєв М. В.