Справа № 473/1931/25
Суддя: Орленко Л. О.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/1931/25
Провадження №2-а/472/8/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2025 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
з участю секретаря
судового засідання - Дівульської А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 у селищі Веселинове Миколаївської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4445374 від 07.04.2025 року,
09 травня 2025 року до суду за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4445374 від 07.04.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що стосовно нього винесену постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4445374 від 07.04.2025 року, поліцейським Кременецького РВП ГУ НП в Тернопільській області Стецюком Назарієм Руслановичем, про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень.
Вважає дану постанову такою, яка не відповідає дійсності, оскільки 07 квітня 2025 року він не був позбавлений права керування транспортними засобами, а тому правомірно керував транспортним засобом.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення повістки.
З урахуванням положень ч. 5 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача.
Представник відповідача ГУ НП в Тернопільській області Марія Куриляк в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету підсистеми "Електронний суд". До суду 12 червня 2025 року надала відзив на позовну заяву, в якому просила розглянути справу без участі представника відповідача та відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позивача ОСОБА_1 відповідно до постанови Вознесенського міськрайонного суду від 18.03.2025 року, яка набрала законної сили 01.05.2025 року, було позбавлено права на керування тарнспортними засобами, а тому 07.04.2025 року позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, суд дійшов наступного висновку.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, ч. 2 ст. 222 КУпАП наділяє працівників патрульної служби повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і передбаченими ч.1 ст.121 КУпАП.
Відповідно до вимог ч.ч. 2-4 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформляється на місці вчинення правопорушення.
У випадках, передбачених ч.ч. 1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу
Згідно із приписами п.4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.
Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 4445374 від 07.04.2025 року поліцейським Кременецького РВП ГУ НП в Тернопільській області Стецюком Назарієм Руслановичем застосовано до позивача ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
За змістом постанови 07 квітня 2025 року о 13 год. 05 хв. в м. Кременець по вул. Базарна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
За приписами частини 4 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За приписами ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Частинами 2, 4 вказаної статті визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Частиною 1 статті 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановлено законом.
Крім того, за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Матеріали справи свідчать, що відповідачем не надано жодного доказу в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували, що на момент керування транспортним засобом 07 квітня 2025 року, позивач ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.
Відповідно до ч. 4 ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
З копії постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 березня 2025 року та копії постанови Миколаївського апеляційного суду від 01 травня 2025 року, які долучені до відзиву, вбачається, що позивача ОСОБА_1 дійсно було позбавлено права керування транспортними засобами, однак, починаючи з 01 травня 2025 року, коли відповідна постанова суду набрала законної сили.
Тобто, 07 квітня 2025 року, позивач ще не вважався особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, оскільки на той момент, постанова Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 березня 2025 року ще не набрала законної сили.
Викладене свідчить про недоведеність у відповідності до ст.77 КАС України правомірності винесеної поліцейським постанови серії ЕНА № 4445374 від 07.04.2025 року, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за приписами ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в передбаченому санкцією зазначеної статті розмірі 20 400 гривень, що є підставою для визнання її протиправною та скасування, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закриттю.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, не надано до суду жодних належних та достовірних доказів, які б беззаперечно підтвердили факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, то суд вважає притягнення останнього до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим, внаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як протиправна, а справа про адміністравтине правопорушення - закриттю.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача ГУ НП в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 19, 73, 74, 75, 76, 77, 79, 139, 241 - 246, 271, 286 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4445374 від 07.04.2025 року, - задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4445374 від 07.04.2025 року, винесену поліцейським Кременецького РВП ГУ НП в Тернопільській області капралом поліції Стецюком Назарієм Руслановичем, про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень, - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, - закрити.
Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко