Справа № 200/6904/24
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

08 серпня 2025 року Справа №200/6904/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Аканова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання судового рішення, що ухвалено в адміністративній справі №200/6904/24, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 08.12.2020 по 19.07.2022 у заниженому розмірі та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 08.12.2020 по 19.07.2022 включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

20 січня 2024 року Донецьким окружним адміністративним судом по справі видано виконавчі листи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі №200/6904/24 задоволено; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 протягом трьох місяців з дня отримання даної ухвали подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі №200/6904/24; попереджено Військову частину НОМЕР_1 , що звіт повинен відповідати вимогам частин другої та третьої статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Військова частина НОМЕР_1 подала звіт про виконання даного судового рішення, в якому зазначили, зокрема, наступне.

З метою добровільного виконання рішення суду, відповідно до Положення про фінансове господарство розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня (другого ступеня) за кошторисом Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.11.2009 №550, Наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 № 280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ, організації Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту», юридичною службою та начальником фінансового органу військової частини НОМЕР_1 складено та направлено до фінансово-економічного підрозділу вищого органу військового управління заявку та розрахунок коштів, необхідних для виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.11.2024 по справі №200/6904/24.

Основна заявка-розрахунок на фінансування (додаткова) від 13.06.2025 №1229 та основна заявка-розрахунок на фінансування від 04.07.2025 № 1429 додані до звіту.

Інформація про замовлення грошей по справі 200/6904/24 зазначена на сторінці 5 у позиції 116, розрахунку потреби в коштах для виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 (додаток до Заявки №1429). В заявках зокрема зазначено, що на виконання цього рішення суду замовлено коштів на загальну суму 71 914 грн.

Про винесення судом ухвали про встановлення судового контролю військовою частиною НОМЕР_1 проінформовано вищий орган військового управління. Ухвалу додано до додаткової заявки.

Вказали, що військова частина НОМЕР_1 вважає за можливе також додати до звіту виписку з рахунку частини в казначействі, де зазначено суму залишку коштів за КЕКВ 2800 «Інші видатки», з якого фінансується виконання судових рішень станом на 29.07.2025. У разі наявності в бюджеті України асигнувань за КЕКВ 2800 «Інші видатки», відповідно до заявленої потреби кошти для виконання рішення суду перераховуються Департаментом соціального забезпечення розпорядникам коштів усіх рівнів встановленим порядком.

Військова частина не має можливості виконати судове рішення з коштів інших видатків бюджетних установ (КЕКВ). Це заборонено ч. 1 ст. 51 Бюджетного Кодексу України та може призвести до невиконання зобов`язань з виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди за участь в бойових діях військовослужбовців, що зараз проходять військову службу

У випадку надходжень до військової частини НОМЕР_1 бюджетник коштів для виконання рішення суду, відповідні кошти буде перераховано ОСОБА_1 .

Додатково Військова частина НОМЕР_1 зазначала, що враховуючи рік створення військової частини ( НОМЕР_2 ), станом на дату подання звіту, в судовому електронному кабінеті військової частини обліковується більше 1000 судових справ; в провадженні адміністративних судів України перебуває близько 500 адміністративних справ - переважно за позовами щпро стягнення індексації та здійснення перерахунку грошового забезпечення. Враховуючи відсутність належного бюджетного фінансування, значна частина судових рішень по цим справам перебуває на стадії виконання рішень та очікує надходження бюджетних коштів.

Враховуючи наведене Військова частина НОМЕР_1 вважала, що у межах власної компетенції нею вжито усі достатні та своєчасні заходи щодо належного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду. Рішення суду не виконано виключно внаслідок відсутності коштів у бюджеті України на фінансування потреб військових частин за КЕКВ 2800 Інші видатки (що пов`язано безпосередньо із введеним у країні воєнним станом та спрямуванням усіх коштів на закупку озброєння та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за участь в бойових діях військовослужбовцям, що проходять військову службу). Для усунення підстав невиконання рішення суду командиром Військової частини НОМЕР_1 вжито усіх необхідних заходів.

До звіту Військова частина НОМЕР_1 додано:

- лист Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 04.11.2024 року №220/13/9088 Щодо фінансування видатків для виконання судових рішень по КЕКВ 2800 Інші поточні видатки, в якому повідомлено, що у Міністерстві оборони України триває робота щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення виконання судових рішень по КЕКВ 2800 Інші поточні видатки, і після збільшення бюджетних асигнувань Міністерству оборони України будуть відкриті відповідні бюджетні призначення для повного забезпечення потреби, відповідно до наданих заявок;

- виписку з рахунку Військової частини НОМЕР_1 за 29.07.2025 року;

- основну заявку-розрахунок на фінансування за КЕКВ 2800 від 13.06.2025 року №1229 та розрахунок потреби в коштах для виконання судових рішень та видатків за КЕКВ 2800, в якому (у позиції 116) зазначені кошти, що потрібні для виконання рішення суду в даній адміністративній справі;

- основну заявку-розрахунок на фінансування за КЕКВ 2800 від 04.07.2025 року №1429 та розрахунок потреби в коштах для виконання судових рішень та видатків за КЕКВ, в якому (у позиції 116) зазначені кошти, що потрібні для виконання рішення суду в даній адміністративній справі.

Розглянувши звіт про виконання рішення суду суд виходить з наступного.

Спір в даній справі розглянутий і вирішений судом шляхом ухвалення судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст. 370 цього Кодексу, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах віднесено до процесуальних питань, що пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, які врегульовані розд. IV Кодексу адміністративного судочинства України (ст.ст. 370 383).

Відповідно до ст. 381-1 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 - 3823 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 зазначеного Кодексу суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України (якими встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції) звернута увага на те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення; виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою, є головною стадією правосуддя. Це повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 6 цієї Конвенції, ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.

Відповідно до ч. 2 ст. 382-3 вказаного Кодексу суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Звіт подано без додержання встановлених процесуальних вимог.

Так, в порушення вимог ч. 2 ст. 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення, що ухвалено в даній адміністративній справі та набрало законної сили, не містить: відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання (п. 5 ч. 2); у разі невиконання судового рішення орієнтовні строки виконання такого рішення (п. 6 ч. 2).

З огляду на наведене та зважаючи на обов`язковість виконання судового рішення, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті звіту.

Відповідно до ч. 3 ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382-3 Кодексу половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Згідно з ч. 7 ст. 382-3 вказаного Кодексу з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму штрафу без додаткового судового рішення нараховується пеня у розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції.

Статтею 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України також передбачена можливість зменшення судом розміру штрафу або звільнення від його сплати, що здійснюється за клопотанням суб`єкта владних повноважень на підставі відповідних доказів.

Так, ч. 5 ст. 382-3 Кодексу визначено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Вирішуючи зазначені в цій статті питання суд враховує подані боржником - суб`єктом владних повноважень докази та пояснення, які підтверджують здійснення керівником суб`єкта владних повноважень, що відповідальний за виконання рішення суду у даній справі, дій, які, в умовах відсутності бюджетних асигнувань, спрямовані на виконання судового рішення у даній справі. Такі дії, на переконання суду, на час розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Це є підставою для звільнення керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду у даній справі, від накладення штрафу.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у прийнятті звіту, і доказів виконання судового рішення в повному обсязі матеріали справи не містять, тому, виходячи з наведених вимог законодавства, суд також дійшов висновку про необхідність встановлення суб`єкту владних повноважень нового строку подання звіту про виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 121, 248, 256, 382, 382-1, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в прийнятті звіту Військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року № 200/6904/24.

Продовжити Військовій частині НОМЕР_1 строк на 3 місяці для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року № 200/6904/24.

Звільнити командира Військовій частині НОМЕР_1 від сплати штрафу.

Попередити Військову частину НОМЕР_1 , що звіт повинен відповідати вимогам частин другої та третьої статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Звернути увагу Військовій частині НОМЕР_1 , що суд згідно положень статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України:

- відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення; якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу;

- у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення;

- у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Копію ухвали направити на адресу учасників справи.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.О. Аканов