Справа № 280/6021/23
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 серпня 2025 року Справа № 280/6021/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 )

до: Територіального управління Служби судової охорони у Запорізькій області (, 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 72-А), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна судова адміністрація України (, 01021, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5)

про: визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

31.07.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Територіального управління Служби судової охорони у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової щомісячної винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у період з 24.02.2022 по 20.01.2023;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову щомісячну винагороду, встановлену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період проходження служби з 24.02.2022 по 20.01.2023, з урахуванням висновків суду.

Позовна заява підписана представником позивача Бутенко І.О., яка діє на підставі довіреності від 02.06.2023 № б/н.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він з 14.05.2020 проходив службу в Службі судової охорони відповідно до наказу по особовому складу від 14.05.2020 № 144 о/с та наказом від 29.07.2022 № 307 о/с його призначено на посаду контролера ІІ категорії 2 відділення 2 взводу охорони 1 підрозділу охорони відповідача. Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», прийнятою на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», було встановлено, що на період дії воєнного стану, зокрема, співробітникам Служби судової охорони, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Отже, позивач вважає, що відповідач з 24.02.2022 повинен був нараховувати та виплачувати позивачу додаткову щомісячну винагороду, встановлену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», однак протиправно відмовив у такому нарахуванні. З огляду на викладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.08.2023 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

29.08.2023 судом отримано відзив на позовну заяву (вх. № 37368 від 29.08.2023), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384, грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення. Відповідач зауважив, що у кошторисі Територіального управління Служби судової охорони у Запорізькій області на 2022 рік відсутні видатки на виплату додаткової щомісячної винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що, у свою чергу, унеможливлює видання наказу про виплату позивачу відповідних коштів. В якості нормативного обґрунтування правомірності своїх дій відповідач вказав ст. 23 Бюджетного кодексу України, відповідно до якої будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що нарахування та виплата співробітникам Територіального управління Служби судової охорони у Запорізькій області додаткової винагороди під час дії правового режиму воєнного стану є його дискреційним повноваженням. З огляду на викладені вище обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.09.2023 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Державну судову адміністрацію України (далі третя особа).

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.09.2023 задоволено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та, відповідно, зупинено провадження в адміністративній справі № 280/6021/23 до набрання чинності рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду по зразковій справі № 260/3564/22.

24.06.2025 судом отримано клопотання позивача про поновлення провадження у справі № 280/6021/23 у зв`язку з набранням 21.09.2023 чинності рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду по зразковій справі № 260/3564/22.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.07.2025 поновлено провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 03.03.2020 (а.с.48). Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань третю особу зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 29.08.2002.

Позивач з 14.05.2020 проходив службу в Службі судової охорони відповідно до наказу по особовому складу від 14.05.2020 № 144 о/с та наказом від 29.07.2022 № 307 о/с його призначено на посаду контролера ІІ категорії 2 відділення 2 взводу охорони 1 підрозділу охорони відповідача (а.с.13).

Згідно з довідкою відповідача про виконання завдань із територіальної оборони від 15.06.2023 № 39.27-444/вн позивач з 02.04.2022 по 20.01.2023 залучався для несення служби по охороні та обороні об`єктів, а саме: Запорізького апеляційного суду, Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (а.с.15).

Відповідно до довідки відповідача від б/д № б/н сума нарахованих та виплачених позивачу сум і складових грошового забезпечення за період з 01.02.2022 по 31.05.2023 склала 227 989,43 грн. (а.с.16).

06.06.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив видати наказ щодо нарахування та виплати йому щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн., починаючи з 24.02.2022 по 19.01.2023, а також нарахувати та виплатити позивачу додаткову щомісячну винагороду, встановлену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова КМУ від 28.02.2022 № 168), щомісячно, починаючи з 24.02.2022 по 19.01.2023 (а.с.17).

Листом від 07.07.2023 № 39.06-177 «Про розгляд звернення» відповідач відмовив у вчиненні відповідних дій, оскільки встановлені Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 розміри винагороди є граничними та немає порядку їх виплати, вимога про видання наказів про нарахування і виплату додаткової винагороди не може бути задоволена (а.с.18-19).

Оцінюючи правомірність дій відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової щомісячної винагороди, встановленої Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 у період з 24.02.2022 по 20.01.2023, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 160 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII) підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України (ч. 2 ст. 161 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII).

Фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (ч. 7 ст. 161 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII).

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 165 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Нормою п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» (далі Постанова КМУ від 03.04.2019 № 289) установлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

При цьому, механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначений Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим Наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384 (далі Порядок № 384).

Так, відповідно до п. 3 Розділу І Порядку № 384 грошове забезпечення співробітникам Служби (далі - співробітники) визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

Згідно з п.п. 4-9 грошове забезпечення включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 4) премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) винагороди; 2) допомоги.

Грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади в центральний орган управління Служби та територіальних управліннях Служби. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.

За приписами п. 10 Розділу І Порядку № 384 грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

Слід зазначити, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

Відповідно до ст. 4 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінету Міністрів України доручено невідкладно:

1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні;

2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

28.02.2022 Кабінет Міністрів України на виконання, зокрема, Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» прийняв Постанову Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова КМУ від 28.02.2022 № 168), абз. 1 п. 1 якої у первинній редакції установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 грн. щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з абз. 2 п. 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Поряд із цим, п. 3 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 Міністерству фінансів доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Постанова КМУ від 28.02.2022 № 168 опублікована в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» від 28.02.2022 № 43.

Відповідно до п. 5 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

У подальшому, Кабінет Міністрів України шляхом прийняття Постанови від 22.03.2022 № 350 «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» (далі Постанова КМУ від 22.03.2022 № 350) вніс зміни до п. 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, а саме: доповнив абзац 1 після слів «та поліцейським» словами «, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Постанова КМУ від 22.03.2022 № 350 також застосовується з 24.02.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 № 754 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» (далі Постанова КМУ від 01.07.2022 № 754), яка набрала чинності 08.07.2022, також внесено зміни до п. 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, а саме в абзаці 1 слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінити словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)».

Постанова КМУ від 01.07.2022 № 754 набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.06.2022.

Крім того, Кабінет Міністрів України своєю Постановою від 07.07.2022 № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» (далі Постанова КМУ від 07.07.2022 № 793) вніс чергові зміни до пункту 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, а саме:

1) в абзаці 1 слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 грн. щомісячно» замінив словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30 000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць»;

2) доповнив пункт після абзацу 1 новим абзацом такого змісту: «Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.»;

3) доповнив пунктом 2-1 такого змісту: «2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.».

Постанова КМУ від 07.07.2022 № 793 також застосовується з 24.02.2002.

Слід зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 № 43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» (далі Постанова КМУ від 20.01.2023 № 43), яка набрала чинності 21.01.2023, внесено зміни до Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, а саме: у пункті першому у першому реченні абзацу першого слова «військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора», «співробітникам Служби судової охорони» виключено.

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ від 20.01.2023 № 43 п. 2-1 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 викладено в такій редакції:

«2-1. Установити, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.»

Наказом Державної судової адміністрації України від 31.10.2022 № 396 затверджені Порядок і умови виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану (далі Порядок № 396).

Згідно з п. 3 Порядку № 396 додаткова винагорода виплачується співробітникам в період дії воєнного стану, за час проходження ними служби, зокрема тим, які виконують службові обов`язки за штатними посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами згідно з умовами, передбаченими цим Порядком.

Пунктом 7 Порядку № 396 визначено, що додаткова винагорода виплачується в таких розмірах:

30 000,00 грн співробітникам, які проходять службу в районах ведення бойових дій, пропорційно в розрахунку на місяць;

10 000,00 грн. іншим співробітникам пропорційно в розрахунку на місяць;

100 000,00 грн. співробітникам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

За приписами п. 4 Порядку № 396 виплата додаткової винагороди здійснюється центральним органом управління та територіальними управліннями Служби судової охорони за місцем проходження служби співробітника, де він призначений на штатну посаду. Підставою для виплати додаткової винагороди співробітникам є наказ Служби або територіального управління Служби.

Так, судом встановлено, що позивач з 14.05.2020 проходив службу в Службі судової охорони відповідно до наказу по особовому складу від 14.05.2020 № 144 о/с та наказом від 29.07.2022 № 307 о/с його призначено на посаду контролера ІІ категорії 2 відділення 2 взводу охорони 1 підрозділу охорони відповідача (а.с.13).

Згідно з довідкою відповідача про виконання завдань із територіальної оборони від 15.06.2023 № 39.27-444/вн позивач з 02.04.2022 по 20.01.2023 залучався для несення служби по охороні та обороні об`єктів, а саме: Запорізького апеляційного суду, Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (а.с.15).

Як вбачається із довідки відповідача від б/д № б/н сума нарахованих та виплачених позивачу сум і складових грошового забезпечення за період з 01.02.2022 по 31.05.2023 склала 227 989,43 грн. (а.с.16). При цьому, додаткова щомісячна винагорода, встановлена Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 до складу вказаного грошового забезпечення не включалась.

Також суд встановив, що звернувшись до відповідача з заявою від 06.06.2023, позивач просив його видати наказ щодо нарахування та виплати позивачу щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн., починаючи з 24.02.2022 по 19.01.2023, а також нарахувати та виплатити позивачу додаткову щомісячну винагороду, встановлену Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, щомісячно, починаючи з 24.02.2022 по 19.01.2023 (а.с.17). Однак, відповідач листом від 07.07.2023 № 39.06-177 «Про розгляд звернення» відмовив у вчиненні відповідних дій, оскільки встановлені Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 розміри винагороди є граничними та немає порядку їх виплати, вимога про видання наказів про нарахування і виплату додаткової винагороди не може бути задоволена (а.с.18-19).

У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що оскільки Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, зокрема, співробітникам Служби судової охорони з 24.02.2022 на період дії воєнного часу була передбачена виплата додаткової винагороди, відповідач повинен був, починаючи з 24.02.2022 нараховувати та виплачувати позивачу таку додаткову щомісячну винагороду, однак безпідставно відмовив у вчиненні відповідних дій. Такі дії відповідача суд оцінює як протиправні.

Відповідний правозастосовний підхід відповідає правовій позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06.04.2023 по зразковій справі № 260/3564/22 з тотожних правовідносин, залишеній без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023 (№№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 110064913 та 114021133 відповідно).

Зокрема, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду констатував, що відмова Служби судової охорони у виплаті співробітнику додаткової винагороди як однієї зі складових його грошового забезпечення з підстави відсутності відповідних бюджетних асигнувань, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року право особи мирно володіти своїм майном, оскільки доки відповідні правові норми, що передбачають певні виплати, є чинними, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах.

У свою чергу, Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі № 260/3564/22 надала оцінку доводам Територіального управління про те, що в затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік відсутні видатки для виплати спірної додаткової винагороди та, відповідно, виснувала про те, що гарантовані законом виплати, пільги тощо неможливо поставити в залежність від видатків бюджету.

Також за позицією Великої Палати Верховного Суду при визначенні розміру належної співробітнику Служби судової охорони додаткової винагороди п. 7 Порядку № 396 не підлягає застосуванню, оскільки за імперативною нормою ч. 2 ст. 165 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII розмір грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру додаткової винагороди позивачу слід застосовувати норми постанов Кабінету Міністрів України, а не Порядку № 396, який прийнятий на виконання відповідних постанов, проте суперечить їм у відповідній частині.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, вбачається, що співробітники Служби судової охорони мали право на отримання додаткової щомісячної винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, у період з 24.02.2022 по 20.01.2023.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової щомісячної винагороди, встановленої Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, у період з 24.02.2022 по 20.01.2023, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову щомісячну винагороду, встановлену Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, за період проходження служби з 24.02.2022 по 20.01.2023, з урахуванням висновків суду, суд виходить із такого.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду

Отже, суд, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки діям відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової щомісячної винагороди, встановленої Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, у період з 24.02.2022 по 20.01.2023, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову щомісячну винагороду, встановлену Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, за період проходження служби з 24.02.2022 по 20.01.2023.

Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову щомісячну винагороду, встановлену Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, за період проходження служби з 24.02.2022 по 20.01.2023, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, доведено протиправність дій відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової щомісячної винагороди, встановленої Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, у період з 24.02.2022 по 20.01.2023, а також обґрунтовано необхідність зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову щомісячну винагороду, встановлену Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, за період проходження служби з 24.02.2022 по 20.01.2023.

У свою чергу, суд вважає, що відповідач не надав суду докази на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги, а також не навів мотиви, які б дозволили відступити від правової позиції Верховного Суду, викладеній у зразковій справі № 260/3564/22.

Таким чином, адміністративний позов, на переконання суду, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», підстави для вирішення питання щодо розподілу суми судового збору відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Запорізькій області (, 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 72-А), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державна судова адміністрація України (, 01021, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5) про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Запорізькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у період з 24.02.2022 по 20.01.2023.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду, встановлену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період проходження служби з 24.02.2022 по 20.01.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 11 серпня 2025 року.

Суддя О.В. Прудивус