Справа № 240/14122/24
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м. Житомир справа № 240/14122/24

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосвіт ЛТД" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автосвіт ЛТД" (далі - позивач, ТОВ "Автосвіт ЛТД") звернулося до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області (далі- відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.07.2024 № 0433226.

У обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваною постановою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000,00 гривень за порушення законодавства про автомобільний транспорт у виді здійснення регулярних перевезень пасажирів за маршрутом "Житомир-Овруч" транспортним засобом, обладнаним цифровим повіреним контрольним пристроєм тахографом без оформлення документів, передбачених ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: у водія ОСОБА_1 відсутня на момент перевірки роздруківка даних роботи водія цифрового тахографа за період з 17.05.2024 з 00 год. до 04:30 год., 19.05.2024 з 03:50 год. до 21.05.2024 02:40 год., з 22.05.2024 з 17:30 год до 23.05.2024 04:10 год, 23.05.2024 з 17:50 год до 25.05.2024 02:30 год., з 26.05.2024 з 17:10 год до 28.05.2024 05:35 год., з 28.05.2024 16:20 год до 29.05.2024 02:35 год., з 29.05.2024 16:20 до 30.05.2024 04:05 год. на паперовому носії, про що складено Акт №АР 040520 від 30.05.2024. На підставі вказаного Акту, без урахування поданих позивачем заперечень від 02.07.2024, відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.07.2024 № 0433226. Позивач вважає цю постанову протиправною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки згідно правових приписів Інструкції №385 водій зобов`язаний мати при собі картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа. Тобто, аведені норми зобов`язують водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, мати один з передбачених Інструкцією №385 документів: або картку водія або роздруківку даних роботи тахографа. Натомість, у висновках акту перевірки від 30.05.2024 №АР 040520 посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті інкримінується Позивачу порушення п. 3.3 Інструкції №385 в частині відсутності у водія роздруківки з цифрового тахографа, хоча водій ТОВ "Автосвіт ЛТД" ОСОБА_1 на момент проведення перевірки мав при собі інший альтернативний документ - діючу картку водія. Таким чином, в акті перевірки констатовано лише відсутність роздруківки з цифрового тахографа, а не відсутність у водія картки чи її невикористання. Позивач вважає, що відповідачем визначена неправильна кваліфікація можливого порушення, оскільки за порушення режиму праці та відпочинку застосовується відповідальність за абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а не відповідальність за відсутність у водія документів (абз. 3 ч. 1 ст. 60 цього Закону). Позивач зазначає, що оспорювана постанова від 02.07.2024 №043226 є протиправною і підлягає скасуванню, з огляду на що просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 01.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представника відповідача 09.08.2024 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що згідно статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Транспортний засіб, яким здійснювалося перевезення пасажирів, обладнано повіреним контрольним пристроєм цифровим тахографом. Зробивши видрук з цифрового тахографа, інспектору стало відомо, що в період з 17.05.2024 00 год 00 хв. до 04 год. 30 хв., 19.05.2024 з 03 год. 50 хв. до 21.05.2024 02 год. 40 хв., 22.05.2024 з 17 год. 30 хв. до 23.05.2024 04 год 10 хв., 23.05.2024 з 17 год. 50 хв. до 25.05.2024 02 год. 30 хв., з 26.05.2024 17 год. 10 хв. до 28.05.2024 02 год. 35 хв., з 28.05.2024 16 год. 20 хв. , 29.05.2024 02 год. 35 хв. з 29.05.2024 16 год. 20 хв. до 30.05.2024 04 год. 05 хв, 01.04.2024 05 год. 50 хв. картка вопія у слоті тахографа не знаходилася (що підтверджується водієм на відео з бодікамери інспектора, який проводив перевірку) і, відповідно, будь-яка інформація у видруку відсутня (про що свідчать пробіли на видруку). Також водій за вказаний період не надав бланк підтвердження діяльності, який би підтверджував, що останній у цей період не керував ТЗ, а відпочивав.

Наголошує, що важливим є не лише сама по собі наявність картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа, а і належне їх використання. Тобто, факт наявності вказаних документів не є доказом невинуватості перевізника без належного дотримання норм їх використання. За таких обставин відповідачем правомірно винесено постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Ухвалою суду від 04.11.2024 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті №043226 від 02.07.2024 про застосування адміністративно-господарського штрафу до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №240/14122/24.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосвіт ЛТД» здійснює діяльність у тому числі за КВЕД 49.31 "Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення" (основний).

30.05.2024 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті проведено рейдову перевірку належного позивачу транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 т.р.т. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснював пасажирські перевезення.

Перевірка вказаного транспортного засобу здійснювалася на підставі направлення на рейдову перевірку від 27.05.2024 № 001675 та щотижневого графіка проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області.

За результатами перевірки було встановлено здійснення регулярних перевезень пасажирів за маршрутом "Житомир-Овруч" транспортним засобом, обладнаним цифровим повіреним контрольним пристроєм тахографом, без оформлення документів, передбачених ст. 39 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме: відсутня на момент перевірки роздруківка даних роботи водія ОСОБА_1 цифрового тахографа на паперовому носії, про що складено Акт №АР 040520 від 30.05.2024.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про адміністративну процедуру" та Порядку №1567 позивач подав на розгляд справи в адміністративному порядку заперечення на акт перевірки №АР 040520 від 30.05.2024.

02.07.2024, без урахування поданих позивачем заперечень від 02.07.2024, на підставі вказаного вище акта перевірки в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області винесено постанову №043226 від 02.07.2024, якою до ТОВ "Автосвіт ЛТД" застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 гривень за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вважаючи цю постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню, ТОВ "Автосвіт ЛТД" звернулося з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон України № 2344-ІІІ, Закон України "Про автомобільний транспорт").

Відповідно до частин сьомої, чотирнадцятої статті 6 Закону № 2344-ІII центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За змістом статті 1 Закону № 2344-ІII рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт; автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 вказаного Положення).

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

За змістом п. 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктами 2, 12 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Пунктом 20 Порядку № 1567 визначено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно з п. 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Статтею 1 Закону № 2344-ІІІ визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ та п. 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з частиною 1 статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством (ст. 48 Закону № 2344).

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, ст. 18 Закону № 2344-ІІІ та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів наказом Міністерства транспорту і зв`язку України від 07.06.2010 № 340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення № 340).

Пунктом 1.3 Положення № 340 визначено, що його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена наказом Міністерства транспорту і зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до п. 1.1. Інструкції № 385 її розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України "Про автомобільний транспорт, "Про дорожній рух".

Згідно з п. 3.3. Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом.

Згідно з п. 6.1 Положення № 340 водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

11.10.2005 набув чинності Закон України № 2819-IV від 07.09.2005 "Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)".

20.12.2010 набрала чинності Поправка № 6 до ЄУТР у частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт - надання Бланка підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Отже, норми ЄУТР розмежовують такі документи як реєстраційний листок та роздруківка.

Суд зазначає, що щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія - це тахокарти, які використовуються в аналоговому тахографі. У свою чергу, для цифрових тахографів не використовуються щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія. Для такого приладу необхідно використовувати карту водія, роздруківку на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Відділу проведено рейдову перевірку належного ТОВ «Автосвіт ЛТД» транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 т.р.т. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Сторонами не заперечується, що вказаний транспортний засіб обладнаний цифровим тахографом.

За наслідками вказаної перевірки виявлено порушення, а саме: відсутня роздруківка даних роботи водія з 17.05.2024 з 00 год. до 04:30 год., 19.05.2024 з 03:50 год. до 21.05.2024 02:40 год., з 22.05.2024 з 17:30 год до 23.05.2024 04:10 год, 23.05.2024 з 17:50 год до 25.05.2024 02:30 год., з 26.05.2024 з 17:10 год до 28.05.2024 05:35 год., з 28.05.2024 16:20 год до 29.05.2024 02:35 год., з 29.05.2024 16:20 до 30.05.2024 04:05 год. на паперовому носії, про що складено Акт №АР 040520 від 30.05.2024.

З досліджених судом даних тахографа за період 17.05.2024 по 30.05.2024 вбачається відсутність записів за періоди, відображені в акті перевірки.

Суд також зауважує, що водій відмовився від пояснень та підпису в акті перевірки № AP 040520 від 30.05.2024.

Щодо посилання позивача на графік змінності водіїв та відомість обліку робочого часу та відпочинку водія, суд зауважує, що згідно з пунктом 6.3 Положення № 340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Тобто, копія графіка змінності може підтвердити факт відпочинку водія ОСОБА_1 у зазначений в Акті перевірки період лише у випадку, коли транспортний засіб не обладнано тахографом.

У даному ж випадку транспортний засіб обладнано повіреним цифровим тахографом, а тому відповідно до пункту 3.3 Інструкції № 385 водій повинен використовувати картку водія кожного дня, коли керує транспортним засобом, і надавати посадовим особам контролюючого органу інформацією про час роботи та відпочинку - щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водія або бланків підтвердження діяльності.

До того ж, за змістом п. 6.1 Положення № 340 водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Верховний Суд у постанові від 01.07.2020 у справі № 803/50/17 зазначив, що діюче законодавство чітко визначає підстави для відповідальності автомобільного перевізника, як то порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Отже, відсутність у водія під час перевезення пасажирів передбачених законодавством документів становить склад правопорушення, за яке до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф.

Проаналізувавши викладені вище положення законодавства у їх системному взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позивач повинен виконувати вимоги пункту 6.1. Положення № 340 та статті 34 Закону № 2344-ІІІ, а водій повинен дотримуватись вимог п. 3.3 Розділу III Інструкції № 385, в тому числі зобов`язаний мати та використовувати особисту картку водія до цифрового тахографа чи мати роздруківку даних роботи тахографа і надавати їх для перевірки.

Ці документи фактично підпадають під перелік інших документів, передбачених законодавством, які відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" повинен мати водій для здійснення внутрішніх перевезень, і пред`являти їх особам, уповноваженим здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху.

Долучення позивачем до позовної заяви картки водія, на думку суду, жодним чином не спростовує та не змінює встановлених на місці події фактичних обставин, зафіксованих в акті проведення перевірки, адже позивач не надав належного доказу, який би вказував на те, що на момент проведення перевірки його водієм використовувалася особиста картка водія до цифрового тахографа.

При цьому, суд враховує, що пунктом 3.3 Інструкції № 385 передбачено, що у разі використання цифрового тахографа водій транспортного засобу повинен не тільки мати, але й використовувати особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом.

Тому суд вважає, що за умови однієї лише наявності особистої картки водія, яку останній не використовує протягом керування транспортного засобу, водій не зможе отримати роздруківку даних роботи цифрового тахографа, а без вказаних документів, особа, яка здійснює перевірку, не може здійснити контроль дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водія та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом, наявність яких є обов`язковою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем як автомобільним перевізником допущено порушення ст. 48 Закону № 2344-ІІІ.

Стосовно доводів позивача з приводу неправильної кваліфікації виявленого порушення саме за абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ (слід було застосувати штраф за абзацом 8 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ), суд зазначає таке.

До переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень пасажирів, визначених ст. 48 Закону № 2344-ІІІ, віднесено також інші документи, що передбачені законодавством.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17, аналіз положень статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством. 3 урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбаченого Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010, та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв 'язку України № 340 від 07 06 2010.

Отже, передбачений у ст. 48 Закону № 2344-III перелік документів не є вичерпним.

Роздруківка даних роботи тахографа належить до категорії «інші документи, передбачені законодавством» посилання на що містить ст. 48 Закону № 2344-ІІІ. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, позивач вважає правильною кваліфікацію такого порушення відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ, а саме як порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів.

Суд погоджується із позицією відповідача і вважає, що у даному випадку під час проведення перевірки не було встановлено порушення режиму праці та відпочинку водіями транспортного засобу, що, в свою чергу, виключає застосування до перевізника відповідальності, визначеної абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону.

Стороною позивача зворотнього не доведено.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено відсутність у водія ОСОБА_1 , який виконував для перевізника ТОВ "Автосвіт ЛТД", регулярні пасажирські перевезення за маршрутом "Житомир-Овруч" були відсутні інші документи, передбачені законодавством України, що обумовлено статтею 39 Закону №2344-ІІІ, а саме: роздруківка з цифрового тахографа на паперовому носії з інформацією про роботу та відпочинок водія, який здійснював перевезення, а тому відсутні підстави для задоволення позовної заяви.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення і докази, надані стороною позивача, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Розглянувши адміністративну справу, суд дійшов висновку, що у задоволення позовних вимог ТОВ "Автосвіт ЛТД" слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не стягує судові витрати із відповідача на користь позивача у зв`язку із відмовою у задоволенні адміністративного позову.

Згідно положень статті 139 КАС України, враховуючи відмову в задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосвіт ЛТД" (вул. Сергія Кемського, 50,м. Коростень,Житомирська обл., Коростенський р-н,11501, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультури, 9, м. Київ, 03150, ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

08.08.25