Справа № 440/7675/25
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/7675/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України щодо припинення розгляду нарахувань одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 - її померлому сину; визнання протиправним та скасування рішення Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України щодо припинення розгляду нарахувань одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 - її померлому чоловіку; зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи, каліцтво, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини та здійснити її виплату матері - ОСОБА_1 ; зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи, захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби та здійснити її виплату дружині - ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що вона в порядку спадкування за законом після смерті її сина та чоловіка має право отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням останнім інвалідності. Вважає, що права її сина та чоловіка з боку державних органів було порушено, оскільки їм не надана можливість на підставі обставин, які від них не залежали, на закінчення реалізації процедури нарахування одноразової грошової допомоги, законні права на яку у них виникли та були реалізовані за життя. Звертала увагу, що всі необхідні документи для призначення та отримання такої допомоги були зібрані в повному обсязі та вчасно подані у відповідні структури, які погодили виплати, тому право на їх нарахування та отримання було реалізоване ще за життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/7675/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії; розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); залучено до участі у справі в якості другого відповідача Міністерство оборони України.

Представником ІНФОРМАЦІЯ_2 надані пояснення, в яких він зазначав, що право заявника на одноразову грошову допомогу, яке не було реалізоване за життя, не переходить на членів його сім`ї - спадкоємців.

Дослідивши письмові докази та пояснення учасників справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 подав до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України висновок від 09.07.2024 року №981/9/1/10203 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , який з 09.05.2024 року визнаний особою з інвалідністю II групи.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 додатково до висновку направив до Департаменту копію свідоцтва про його смерть (вих. від 14.10.2024 року №981/9/1/1659/с).

Згідно з повідомленням начальника Головного управління соціальної підтримки від 28.10.2024 року №220/13/3306 документи щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 повертаються без реалізації, оскільки чинне законодавство не передбачає призначення одноразової грошової допомоги померлій особі. Право заявника на одноразову грошову допомогу, яке не було реалізоване за життя, не переходить на членів його сім`ї спадкоємців.

ІНФОРМАЦІЯ_1 подав до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України висновок від 19.07.2024 року № 981/9/1/10753 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 , який з 09.05.2024 року визнаний особою з інвалідністю IІI групи.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 додатково до висновку направив до Департаменту копію свідоцтва про його смерть (вих. від 18.11.2024 року № 981/9/1/1970/с).

Згідно з повідомленням заступника начальника Головного управління соціальної підтримки від 28.10.2024 року №220/13/3939 документи щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 повертаються без реалізації, оскільки чинне законодавство не передбачає призначення одноразової грошової допомоги померлій особі. Право заявника на одноразову грошову допомогу, яке не було реалізоване за життя, не переходить на членів його сім`ї спадкоємців.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо припинення розгляду нарахувань одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до статті 41 Закону № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною першою статті 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі-Закон № 2011-XII) регламентовано, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Механізм призначення і виплати такої одноразової грошової допомоги визначався Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду/оцінювання, зміни групи інвалідності чи причинного зв`язку - дата, зазначена у витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи/довідці медико-соціальної експертної комісії про повторне встановлення інвалідності або відомості з електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи (пункт 3 Порядку № 975).

Призначення одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, призваним на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюються Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, розвідувальним органом Міноборони, Службою зовнішньої розвідки та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (пункт 22 Порядку № 975).

Суд зазначає, що право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком № 975 нерозривно пов`язано з особою спадкодавця. Чинне законодавство не визначає можливості переходу в порядку спадкування права на призначення одноразової грошової допомоги, яке не було реалізовано спадкодавцем за життя за будь-яких обставин.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця: зокрема - права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

З наведеного висновується, що спадкоємці мають право на отримання виплат лише у випадку, якщо така виплата була належна (призначена, нарахована) померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили за життя, однак померлим не отримана.

Механізм призначення та виплата такої допомоги в порядку спадкування не передбачені положеннями Порядку № 975, позаяк успадкування одноразової грошової допомоги можливо лише у разі якщо така одноразова грошова допомога була призначена її отримувачу за життя.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.03.2025 року по справі №160/4344/24.

Суд враховує, що у рішенні від 01.12.2004 №18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Одночасно, особа на власний розсуд визначає чи порушені її права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки саме цієї особи у сфері публічно-правових відносин.

Отже, встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду та обов`язковою умовою для визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Відсутність порушеного права (свободи, охоронюваного законом інтересу) чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши обґрунтованість доводів позивача та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд уважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, Міністерства оборони України (м. Київ, ), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Б. Головко