Справа № 440/4216/25
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 р. Справа № 440/4216/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, м. Полтава, повний текст складено 21.05.25 у справі № 440/4216/25

за позовом ОСОБА_1

до 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до 3 Територіального Одеського вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі також відповідач, 3 ТВУЗ Держспецзв`язку), в якому просив:

- визнати протиправними дії 3 Територіального Одеського вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо не нарахування та невиплати компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 за №44, з нарахованої суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018;

- зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію сум податків у сумі 12143,46 грн з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 за №44, з нарахованої суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб в розмірі 11209,35 грн з нарахованих сум індексації грошового забезпечення на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 у справі №440/6993/24.

Зобов`язано 3 Територіальний Одеський вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб в розмірі 11209,35 грн з нарахованих сум індексації грошового забезпечення на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 у справі №440/6993/24.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення суду в цій частині ухвалене із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно врахував судове рішення в іншій справі, не розглядаючи докази та пояснення, надані відповідачем, водночас не врахував заперечення, що були викладені відповідачем у відзиві на позовні вимоги ОСОБА_1 . Уважає, що дохід у формі донарахування виплат (індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року, з урахуванням раніше виплаченої суми), розрахований на підставі рішення суду, виплачений фізичній особі звільненому військовослужбовцю, сума такого доходу оподатковується податком з доходів фізичних осіб (без компенсації цього податку) та військовим збором на загальних підставах. Також вказує, що судом першої інстанції не був врахований той факт, що у рішенні, ухваленому Полтавським окружним адміністративним судом від 12.08.2024 у справі №440/6993/24, відсутнє зобов`язання НОМЕР_1 ТВУЗ Держспецзв`язку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб і відповідач чітко виконав рішення суду від 12.08.2024 у справі №440/6993/24.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати в оскаржуваній частині та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 18.07.2000 по 31.12.2020 проходив службу на посадах офіцерського складу.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 у справі №440/6993/24 визнано протиправними дії 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року; зобов`язано 3 Територіальний Одеський вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року, із урахуванням раніше виплаченої суми.

Відповідно до розрахунково-платіжної відомості № 195 на виконання вимог рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 у справі № 440/6993/24 позивачу нараховано індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року в сумі 62274,14 грн, з якої НОМЕР_1 ТВУЗ Держспецзв`язку утримано податок з доходів фізичних осіб в сумі 11209,35 грн та військовий збір (1,5%) в сумі 934,11 грн. Сума 50130,68 грн перерахована на картковий рахунок позивачу.

Не погодившись із бездіяльністю відповідача щодо непроведення компенсації податку з доходів фізичних осіб у розмірі 12143,46 гривень з нарахованої індексації грошового забезпечення на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 у справі № 440/6993/24, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з аналізу норми пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України слідує, що компенсації підлягає сума податку на доходи фізичних осіб, що утримана не тільки з грошового забезпечення, а й з грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, тобто для виплати військовослужбовцю компенсації податку з доходів фізичних осіб немає значення чи є виплачені суми складовими грошового забезпечення, чи не є такими складовими та чи виплачені вони під час проходження військової служби чи після звільнення зі служби на виконання судового рішення.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 відповідні суми індексації, з яких утримано податок, та грошова компенсація податку на доходи фізичних осіб мали бути виплачені позивачу одночасно з виплатою йому грошового забезпечення за відповідний період.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції в цій частині, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація) визначені Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 /далі Порядок № 44/.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Зазначена в абзаці першому цього пункту грошова компенсація також виплачується іноземцям та особам без громадянства, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця.

Пунктом 3 Порядку № 44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Згідно з пунктами 4-5 Порядку №44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Виходячи із системного аналізу цих норм, суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів. Виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою військовослужбовцям грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Судом установлено, що відповідач на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 у справі № 440/6993/24 нарахував позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року в сумі 62274,14 грн. Із вказаної суми було утримано, зокрема, податок з доходів фізичних осіб (18%) в сумі 11209,35 грн, однак виплату грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб одночасно з виплатою відповідної суми грошового забезпечення відповідач не здійснив.

Отже, загальний розмір компенсації податку з доходів фізичних осіб з нарахованої індексації грошового забезпечення на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 у справі № 440/6993/24 становить 11209,35 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість доводів відповідача щодо відсутності підстав для виплати позивачу грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб, оскільки виплати, з яких утримано податок, не є грошовим забезпеченням і їх здійснення відбулося на виконання рішення суду, тобто такі виплати не пов`язані з виконанням обов`язків несення служби, та позивач на час здійснення таких виплат на виконання рішення суду вже втратив статус військовослужбовця, так як з аналізу припсів пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України слідує, що компенсації підлягає сума податку на доходи фізичних осіб, яка утримана не тільки з грошового забезпечення, а й з грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, тобто для виплати військовослужбовцю компенсації податку з доходів фізичних осіб немає значення чи є виплачені суми складовими грошового забезпечення, чи не є такими складовими та чи виплачені вони під час проходження військової служби чи після звільнення зі служби на виконання судового рішення.

Крім того, при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 відповідні суми індексації, з яких утримано податок, та грошова компенсація податку на доходи фізичних осіб мали бути виплачені позивачу одночасно з виплатою йому грошового забезпечення за відповідний період.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 22 червня 2018 року у справі №812/1048/17, від 25 червня 2020 року у справі № 825/761/17 та від 29 липня 2020 року у справі № 814/142/17.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб в розмірі 11209,35 грн з нарахованих сум індексації грошового забезпечення на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 у справі № 440/6993/24 та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб в сумі 11209,35 грн з нарахованих сум індексації грошового забезпечення на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 у справі № 440/6993/24, є обґрунтованим і законним.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно врахував судове рішення у справі № 440/6993/24, зокрема періоду проходження військової служби позивачем, то колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача колегія суддів відхиляє як такі, що належним чином не обґрунтовані.

Суд першої інстанції надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та надав оцінку усім аргументам сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 у справі № 440/4216/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова