Справа № 200/105/25
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року справа №200/105/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі № 200/105/25 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до 27 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до 27 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Донецькій області, в якому просить (з урахуванням заяви про уточнення позову від 04.02.2025): визнати протиправною бездіяльність щодо нездійснення нарахування та виплати надбавки за вислугу років до заробітної плати за період з 15.05.2024 по 10.12.2024 включно; визнати незаконним та скасувати наказ №124 о/с від 10.12.2024 про здійснення перерахунку надбавки за вислуги років; зобов`язати нарахувати та виплатити надбавку за вислугу років за період з 15.05.2024 по 10.12.2024 включно, з урахуванням посадового окладу, премій всіх видів, доплат та всіх видів надбавок разом з неотриманою матеріальною допомогою на оздоровлення у розмірі 47 312 грн.

За змістом наведеного у позові наказ позивача № 124 о/с від 10.12.2024 про здійснення перерахунку надбавки за вислугу років, яким внесено зміни до наказу до наказу 27 ДПРЗ ГУ №57 о/с від 23.05.2024, є протиправним через необґрунтоване виключення зі стажу, що надавав право на отримання надбавки за вислугу років у ДСНС України, періоду роботи у секретаріаті прокуратури Донецької області, Донецько-Ясинуватській прокуратурі, Селидівській міжрайонній прокуратурі, Красноармійській місцевій прокуратурі, Селидівському відділі Красноармійської місцевої прокуратури, Авдіївському відділі Красноармійської місцевої прокуратури, Костянтинівській окружній прокуратурі. Крім цього, позивач зауважила на нездійсненні відповідачем повного розрахунку під час звільнення, оскільки під час звільнення їй не було виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення, заяву про надання якої вона надавала у листопаді 2024 року, згідно з графіком відпусток її відпустка мала починатися з 01.01.2025.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі № 200/105/25 провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до 27 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - закрито.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що пунктом 1, 2, ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною цих функцій.

За ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З аналізу вказаних норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї.

Позивачем дотримані всі умови для вступу до державної служби, яка передбачена у Державній службі з надзвичайних ситуацій, відповідно до п.14 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1052, гранична чисельність осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, державних службовців і працівників ДСНС затверджується Кабінетом Міністрів України.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 , позивач, в період з 14.05.2024 по 10.12.2024 працювала у 27 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Донецькій області на посаді юрисконсульта 1 категорії. Так, наказом № 50 о/с від 14.05.2024 позивача зараховано з 15.05.2004 на посаду юрисконсульта 1 категорії з посадовим окладом по 9 тарифному розряду, встановлено надбавку за складність, напруженість в роботі 50 відсотків посадового окладу з 15.05.2024 на підставі ст.ст. 21, 23, 24, 26 Кодексу законів про працю. Наказом №123 о/с від 10.12.2024 позивача звільнено з посади юрисконсульта 1 категорії на підставі ст.38 Кодексу законів про працю України.

Згідно з Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16.12.2015 № 1052 Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення).

Згідно з пунктом 14 Положення гранична чисельність осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, державних службовців і працівників ДСНС затверджується Кабінетом Міністрів України. Структуру апарату ДСНС затверджує її Голова за погодженням з Міністром внутрішніх справ. Штатний розпис та кошторис апарату ДСНС затверджує її Голова за погодженням з Мінфіном.

Особовий склад органів Державної служби України з надзвичайних ситуацій включає осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, державних службовців і працівників ДСНС.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України Про державну службу державним службовцем є громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з п.4 ч. 1 ст. 2 Закону України Про державну службу посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Відповідно до пп. 14 пункту 3 ст. 3 Закону України Про державну службу дія цього закону не поширюється на працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування.

Критерії визначення переліку посад працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування, затверджені постановою Кабінету міністрів України від 06.04.2016 № 271 (надалі за текстом Критерії). Згідно пунктом 1 Критеріїв визначення переліку посад працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування здійснюється за критерієм змісту і характеру виконуваної ними роботи, що в переважній більшості не передбачає здійснення повноважень, безпосередньо пов`язаних з виконанням завдань і функцій, визначених частиною першою статті 1 Закону України Про державну службу, а також роботи, що пов`язана із забезпеченням належних умов функціонування державного органу, у тому числі: документальним забезпеченням та діловодством (крім працівників, які опрацьовують документи, яким присвоєно гриф для службового користування або яким надано гриф секретності особливої важливості, цілком таємно, таємно).

Згідно з пунктом 2 Критеріїв перелік посад працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування, визначається відповідно до:

документів, а саме регламентів, директив, методичних рекомендацій, посібників, кваліфікаційних характеристик, посадових інструкцій, нормативних документів, які визначають вимоги до змісту і характеру виконуваної за посадою роботи, вимоги до напряму підготовки (отримання особою професії, спеціальності) та інші вимоги до рівня професійної компетентності осіб, що претендують на зайняття посад працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування;

проектів організаційно-розпорядчих документів, що відображають структуру державних органів, в тому числі співвідношення посад державної служби та посад працівників таких органів, які виконують функції з обслуговування.

Наявні в матеріалах справи документи: трудова книжка, накази про призначення та звільнення з посади, - не містять вказівки про проходження позивачем державної служби у відповідача. Відповідно до наданих відповідачем пояснень згідно зі штатом 27 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області № 05/29, затвердженого наказом ДСНС України від 21.07.2023 № м/19дск Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах Головного управління ДСНС України у Донецькій області посада Юрисконсульт не відноситься до такої, що підлягає статусу державний службовець.

Позивач в період роботи у 27 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Донецькій області працювала на посаді працівника бюджетної установи, перебування на цій посаді не є проходженням державної служби.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ. Адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з пунктом 17 частини 1 ст. 4 КАС України публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд спорів, пов`язаних виключно із проходженням публічної служби. До спорів, що пов`язані із проходженням публічної служби не належать трудові спори працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування та працівників бюджетних установ, організацій та закладів.

Суд не приймає доводи позивача про те, що період її роботи у 27 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області є проходженням державної служби, оскільки нею подавалась електронна декларація, як претендента на посаду юрисконсульта, оскільки надання декларації не є безумовною ознакою віднесення посади до посади державної служби та не свідчить про виконання особи на такій посаді діяльності із практичного виконання завдань і функцій держави, що визначені ст. 1 Закону України Про державну службу.

Слід зазначити, що робота позивача в державній установі не є проходженням публічної служби в розумінні КАС України. Компетенція адміністративних судів поширюється саме на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а в цьому випадку мова йде про трудовий спір між працівником та роботодавцем з приводу надбавки за вислугу років. Трудові правовідносини таких осіб регулюються законодавством про працю, а спори із цих питань розглядаються у порядку цивільного судочинства.

Оскільки робота позивача на посаді юриста першої категорії у 27 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Донецькій області не є публічною службою, то у цій справі відсутній спір з приводу проходження позивачем публічної служби.

Зазначений спір є виключно трудовим спором і повинен вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Статтею 2 КЗпП України гарантовано, зокрема, право працівників на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади.

Згідно зі статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

За приписами з ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі № 200/105/25 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі № 200/105/25 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць