Справа № 200/9015/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року справа №200/9015/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року у справі № 200/9015/24 (головуючий суддя у І інстанції Ушенко С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошової винагороди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо включення періоду з 05.03.2022 по 09.05.2022 до періоду участі у заходах національної безпеки та оборони та з відбиття збройної агресії Російської Федерації;

- зобов`язати надати довідку про участь у заходах національної безпеки та оборони та з відбиття збройної агресії Російської Федерації з включенням до тексту такої періоду з 05.03.2022 по 09.05.2022;

- визнати протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн (з урахуванням фактично виплачених сум) за період з лютого 2022 року по травень 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 та встановити розмір заборгованості;

- стягнути 151 290,32 грн недоотриманої додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн/міс. (з урахуванням фактично виплачених сум) за період з 05.03.2022 по 09.05.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168.

В обґрунтування позову зазначив, що з 05.03.2022 по 27.04.2023 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

З 05.03.2022 виконував бойові завдання в місті Маріуполь. 07.05.2022 здійснив спробу евакуації з м. Маріуполь та 09.05.2022 прибув до тимчасового розташування Військової частини НОМЕР_1 на підконтрольну уряду України територію.

Вважає, що відповідач протиправно не виплатив позивачу за період з 05.03.2022 по 09.05.2022 у повному обсязі додаткову грошову винагороду у розмірі до 100 000,00 грн/міс. відповідно до постанови № 168.

Також відповідачем протиправно не зараховано період з 05.03.2022 по 06.05.2022 до періоду, коли він був залучений до заходів національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії РФ, що впливає на подальше оформлення передбачених законодавством пільг.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо включення ОСОБА_1 періоду з 05.03.2022 по 09.05.2022 до періоду участі у заходах національної безпеки та оборони та з відбиття збройної агресії Російської Федерації.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 довідку про участь у заходах національної безпеки та оборони та з відбиття збройної агресії Російської Федерації з включенням до тексту такої періоду з 05.03.2022 по 09.05.2022.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000,00 грн/міс. (з урахуванням фактично виплачених сум) за період з 01.04.2022 по 09.05.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн/міс. за період з 01 квітня 2022 року по 09 травня 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідно до архівної відомості про виплату грошового забезпечення військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 в період з 24.02.2022 по 31.03.2022 позивач отримав додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць і тому не має права на повторне їх отримання.

У відповідача відсутня інформація та відомості щодо залучення та участі позивача у бойових діях та заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення в період з 01.04.2022 по 09.05.2022, у зв`язку з чим підстав для виплати додаткової грошової винагороди та видачі довідки про участь в бойових діях в зазначений період немає.

Крім цього позивачем не наведено доказів його залучення та участі у бойових діях та заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення в період з 01.04.2022 по 09.05.2022.

Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим 12 серпня 2023 року.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2022 № 16 нижчепойменованих осіб рядового, сержантського, старшинського складу, зокрема і ОСОБА_1 , призваних по мобілізації відповідно до Указу Президента України Про загальну мобілізацію від 24.02.2022 № 65/2022, призначених на посади наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2022 № 16/дск, з 05 березня 2022 року зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та вважати такими, що з 05 березня 2022 року прийняли справи та посади і приступили до виконання службових обов`язків за посадами з відповідними посадовими окладами.

Виплачувати щомісячну премію в максимальному розмірі від встановленого посадового окладу відповідно до вимог абзацу другого статті 2 Указу Президента України від 14.02.2022 № 52/2022 Про невідкладні заходи щодо консолідації українського суспільства та телеграми Міністра оборони України від 25.02.2022 № 3164/з.

Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.04.2023 № 118 старшого солдата ОСОБА_1 , інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти Військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира Військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 23.03.2023 № 72-РС на посаду старшого стрільця відділення охорони взводу охорони Військової частини НОМЕР_5 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби ( АДРЕСА_2 ).

З 27 квітня 2023 року позивача виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення, з продовольчого забезпечення за каталогом продуктів (загальновійськова) - з 28 квітня 2023 року.

Відповідачем виплачувалась ОСОБА_1 додаткова винагорода у розмірі 100 000,00 грн/міс. в період з 24.02.2022 по 31.03.2022.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що з 05.03.2022 по 09.05.2022 позивач виконував обов`язки військової служби, перебуваючи безпосередньо у зоні бойових дій. Загальновідомим фактом, що не потребує доведення, є факт того, що протягом періоду з 05.03.2022 по 09.05.2022 місто Маріуполь було територією ведення активних бойових дій.

Отже, позивач приймав участь у діях та заходах, які необхідні для оформлення відносно нього довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення за період з 05.03.2022 по 09.05.2022.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, а також стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, а також надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

На підставі частини третьої статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань кваліфікованим особовим складом, а також враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - Постанова № 704) грошове забезпечення військовослужбовців, складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 3 Постанови № 704 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється у порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260), врегульовані правила та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам та визначена структура (складові) грошового забезпечення, яка є аналогічною структурі грошового забезпечення, визначеної у ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ та у п. 2 Постанови № 704.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, […] разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно Указу Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022. Надалі іншими Указами Президента України цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.

Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

28 лютого 2022 року на виконання Указу Президента України № 64/2022, а також Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стан (далі Постанова № 168).

Пунктом 1 зазначеної постанови (в редакції, яка була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, […] виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 грн., а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів [...], - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України № 793 від 7 липня 2022 року внесено зміни до Постанови № 168, якими, зокрема, постанову доповнено пунктом 2-1, згідно якого порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. Вказано, що даний пункт застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою № 168 не визначено перелік документів, які мають підтверджувати участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів.

Разом з цим, відповідно до п. 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 671 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 730), Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період. Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба.

Згідно з пунктом 8 даного Положення Міноборони в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання. Накази Міноборони, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності. Нормативно-правові акти Міноборони підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

Відповідно до підпункту 24 пункту 40 Положення Міністр оборони дає обов`язкові для виконання військовослужбовцями, державними службовцями і працівниками апарату Міноборони доручення.

Згідно з пунктом 1 Постанови № 168 обов`язковою умовою для виплати додаткової винагороди (збільшеної до 100 000 грн) є встановлення факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях чи забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому на період дії спірних правовідносин не було визначено, які документи підтверджують участь військовослужбовців Збройних Сил України у бойових діях чи у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Як свідчать матеріали справи Військова частина НОМЕР_1 , у складі якої проходив службу позивач, з 27 лютого 2022 року базувалась у м. Маріуполь і була безпосередньо залучена до участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) зазначених заходів, зокрема в АДРЕСА_3 .

Відповідно до підпункту 2.6 пункту 2 розділу І Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, вся територія Маріупольського району Донецької області (у т.ч. м. Маріуполь) віднесена до територій України, які тимчасово окуповані Російською Федерацією.

Факт оточення міста Маріуполь з 2 березня 2022 року військовими формуваннями Російської Федерації, а також факт ведення на території цього міста у вказаний період запеклих боїв, під час яких військовослужбовці, що перебували у м. Маріуполь (в тому числі позивач) постійно піддавалися бомбардуванню та масованим обстрілам, є загальновідомим та не заперечується відповідачем у справі.

Отже, у період з 05 березня 2022 року позивач виконував свої військові обов`язки, перебуваючи на тимчасово окупованій території України у місті Маріуполь, на якій велися активні бойові дії, і за березень 2022 року йому було сплачено збільшену винагороду (100000 грн. на місяць в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

09.05.2022 позивач прибув до тимчасового розташування Військової частини НОМЕР_1 на підконтрольній уряду України території.

Лист відповідача від 01.11.2024 № 1553/11857 свідчить, що у Військовій частині НОМЕР_1 не проводилось службове розслідування відносно ОСОБА_1 у зв`язку із ненадходженням до Військової частини НОМЕР_1 інформації про вчинення військовослужбовцем правопорушення.

Отже, у відповідача за спірний період відсутні докази неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків.

Відсутність у відповідача інформації або втрата документів та відомостей через бойові дії щодо залучення та участі позивача у бойових діях та заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення в період з 01.04.2022 по 09.05.2022 не може бути підставою для ненарахування і невиплати позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168.

З огляду на вищевикладене, позивач має право на отримання передбаченої Постановою № 168 збільшеної до 100 000 грн (із розрахунку на місяць) додаткової винагороди.

Тому відповідач зобов`язаний нарахувати та виплати позивачу додаткову грошову винагороду у розмірі до 100 000 грн/міс. за період з 01 квітня 2022 року по 09 травня 2022 року.

Відповідно до статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (далі Закон № 3551, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) учасниками бойових дій визнаються:

19) військовослужбовці Збройних Сил України, …, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України, а райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - відповідно до Закону України Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях. Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (застосовується у редакції, чинній на момент спірних правовідносин):

Пункт 2. Статус учасника бойових дій надається:

військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, …, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Пункт 4. Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення:

для осіб, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, - витяги з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витяги з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення цих заходів, документи про направлення у відрядження до районів здійснення цих заходів;

для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці сьомому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.

Пункт 6. Для надання статусу учасника бойових дій:

Особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій після закінчення 30 календарних днів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 4 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Порядком № 413 визначено, що обов`язок зі складення довідки, зокрема за формою згідно додатку 4 до цього порядку покладається на командирів (начальників) військових частин, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), у складі яких проходили службу особи.

Відповідач не заперечує, що з 05.03.2022 по 31.03.2022 позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, за що отримав додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн пропорційно з розрахунку на місяць відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168.

Таким чином, з 05.03.2022 по 09.05.2022 позивач виконував обов`язки військової служби, перебуваючи безпосередньо у зоні бойових дій.

Загальновідомим фактом, що не потребує доведення, є факт того, що протягом періоду з 05.03.2022 по 09.05.2022 місто Маріуполь було територією ведення активних бойових дій.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наданими доказами підтверджена участь позивача у діях та заходах, які необхідні для оформлення відносно нього довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення за період з 05.03.2022 по 09.05.2022.

За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат по справі не здійснюється.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року у справі № 200/9015/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року у справі № 200/9015/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 11 серпня 2025 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 11 серпня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв