Справа № 750/9473/25
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/9473/25
Провадження № 2-а/750/225/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Супруна О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу № 750/9473/25 за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектора поліцейської діяльності № 1 (смт Сосниця) Лоїстого Олега Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення в сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в :

11.07.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до відповідачів про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5121660 від 02.07.2025. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.07.2025 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП) за порушення пункту 8.4 Правил дорожнього руху (далі за текстом ПДР) у зв`язку з невиконанням вимоги дорожнього знака та здійсненням стоянки в зоні дії дорожнього знака 3.34. «Зупинку заборонено». Позивач, не погоджуючись із даною постановою, зазначає, що зупинився для висадки пасажира, не покидаючи транспортний засіб, не перешкоджав руху іншим транспортним засобам і не міг бачити заборонний знак, так як він знаходився не за напрямком його руху. Про наявність знака 3.34. «Зупинку заборонено» дізнався від інспектора поліції. Попри це інспектором поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Таким чином, оскаржувана постанова винесена інспектором поліції незаконно та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 16.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

У встановлений статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) строк відповідач подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на правомірність оскаржуваної постанови. Зазначає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовано портативним відеореєстратором поліцейського. Так, позивач порушив пункт 8.4 ПДР, оскільки, керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні дії знака 3.34. «Зупинку заборонено». Твердження позивача про те, що він зупинився для висадки пасажира, при цьому не покидав транспортний засіб, не перешкоджав руху іншим транспортним засобам і не міг бачити заборонний знак, так як він знаходився не за напрямком його руху, не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом з місця події. Отже, оскаржувана постанова є правомірною. Зауважує, що під час розгляду справи поліцейським було дотримано вимоги щодо процедури і порядку її розгляду, а тому аргументи позивача вказують лише на його намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновкі в.

Судом установлено, що 02.07.2025 об 11 год 35 хв. в смт Сосниця по вул. Виноградського, 18, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знака та здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знака 3.34. «Зупинку заборонено», за що інспектором сектору поліцейської діяльності № 1 (смт Сосниця) Лоїстим О.С. відносно позивача була складена постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5121660 від 02.07.2025.

02.07.2025 відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5121660, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 122 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн (а.с. 9-10).

Постановою встановлено, що 02.07.2025 об 11 год 35 хв. в селищі Сосниця по вул. Виноградського, 18, ОСОБА_1 , керував автомобілем Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знака та здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знака 3.34. «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4. ПДР порушення вимог заборонних знаків.

Не погоджуючись із постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП установлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, установлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

За пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з положеннями пункту 2.3 розділу 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 1.9 розділу 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (пункт 8.1 ПДР).

За приписами пункту 8.4.ґ ПДР дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Розділом 33 «Дорожні знаки» ПДР визначено, що дорожній знак 3.4 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Не поширюється дія знака: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; за наявності під знаком 3.34 таблички 7.18 на водіїв з інвалідністю, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажира (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності). Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений. Зона дії знака може бути зменшена табличкою 7.2.2 на початку зони дії, а також установленням у кінці його зони дії дублюючого знака з табличкою 7.2.3. Знак може застосовуватися разом з розміткою 1.4, при цьому зона його дії визначається за довжиною лінії розмітки.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями частини другої статті 255 КУпАП визначено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Разом з цим, за приписами частин другої та третьої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, то протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

За положеннями частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення, зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (частина перша статті 78 КАС України).

Як убачається з постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5121660 від 02.07.2025, винесеної інспектором сектора поліцейської діяльності № 1 (смт Сосниця) відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Лоїстим О.С., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 122 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн за те, що 02.07.2025 об 11 год 35 хв. в селищі Сосниця по вул. Виноградського, 18, ОСОБА_1 , керував автомобілем Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знака та здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знака 3.34. «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4. ПДР порушення вимог заборонних знаків.

Позивач зазначає, що зупинку транспортного засобу Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , було здійснено для висадки пасажира, при цьому не покидав транспортний засіб, не перешкоджав руху іншим транспортним засобам і не міг бачити заборонний знак, так як він знаходився не за напрямком його руху, а тому порушень ПДР не було.

Із дослідженого відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського, наданого відповідачем до відзиву, убачається, що транспортний засіб позивача Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , припаркований на правій стороні дороги, на яку поширюється дія дорожнього знака 3.34. «Зупинку заборонено».

Твердження позивача про те, що він не міг бачити заборонний знак, так як він знаходився не за напрямком його руху, а саме те, що позивач рухався по вул. Освіти і здійснив поворот ліворуч на вул. Виноградського, не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом із місця події.

Доводи позивача про те, що зупинився для висадки пасажира і до приходу інспектора поліції перебував там менше 5 хвилин, а тому не порушив ПДР, відхиляються судом з наступних підстав.

Так, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 07.02.2018 у справі 760/1873/17, здійснивши аналіз визначень «зупинка» та «стоянка», дійшов наступних висновків:

«…зупинка є першим етапом припинення руху транспортного засобу для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Після припинення руху транспортного засобу більш ніж на 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу настає другий етап - стоянка.

Тож поняття «зупинки» і «стоянки» є логічно - послідовними та взаємообумовленими етапами припинення руху транспортного засобу.».

При цьому, у даній постанові Верховний Суд виходив з необхідності відкидання надмірного формалізму у тлумаченні понять «зупинка», «стоянка» та необхідності врахування наявності складу адміністративного правопорушення.

Для правильного висновку про те, чи було в діях позивача порушення вимог п. 8.4 ПДР, необхідно встановити момент, з якого вважається здійсненою зупинка транспортного засобу.

Так, з аналізу визначення поняття «зупинка» вбачається, що зупинка транспортного засобу буде вважатися здійсненою з моменту припинення руху такого транспортного засобу. А кінцевим моментом зупинки є час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора, тощо).

Отже, суд зазначає, що в той момент, коли позивач припинив рух свого транспортного засобу, він здійснив його зупинку.

Оскільки, зупинка автомобіля позивача була здійснена в зоні дії дорожнього знака 3.34. «Зупинку заборонено», з моменту припинення його руху вважається, що позивач порушив вимоги чим порушив п. 8.4. ПДР порушення вимог заборонних знаків.

Саме по собі зазначення в оскаржуваній постанові про здійснення позивачем стоянки, а не зупинки, не свідчить про те, що він не вчинив правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, оскільки факт його вчинення зафіксований інспектором поліції в належному порядку.

Із огляду на вказане, винесення відносно позивача оскаржуваної постанови було правомірним, а тому суд не знаходить правових підстав для її скасування.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, постанову про адміністративне правопорушення від 02.07.2025 серії ЕНА № 5121660, винесену капітаном поліції Лоїстим Олегом Сергійовичем, слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Постанову про адміністративне правопорушення від 02.07.2025 серії ЕНА № 5121660, винесену капітаном поліції Лоїстим Олегом Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення складене 11.08.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор сектору поліцейської діяльності № 1 (смт Сосниця) відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капітан поліції Лоїстий Олег Сергійович, місцезнаходження: вул. Виноградського, 32, селище Сосниця, Корюківський район, Чернігівська область.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, місцезнаходження: просп. Перемоги, 74, м. Чернігів, .

Суддя