Справа № 460/9428/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2025 року м. Рівне №460/9428/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення позивачу перерахунку пенсії, зарахувавши до пільгового страхового стажу періоди роботи: з 07.03.2002 по 19.11.2002, з 21.11.2002 по 06.07.2003, з 08.07.2003 по 24.12.2003 та з 26.12.2003 по 13.11.2004, та врахувавши при обчисленні пенсії заробітну плату за періоди роботи: з 07.03.2002 по 19.11.2002, з 21.11.2002 по 06.07.2003, з 08.07.2003 по 24.12.2003, з 26.12.2003 по 13.11.2004 та з 15.11.2004 по 15.10.2005.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком, зарахувавши до пільгового страхового стажу періоди роботи: з 07.03.2002 по 19.11.2002, з 21.11.2002 по 06.07.2003, з 08.07.2003 по 24.12.2003 з 26.12.2003 по 13.11.2004 та з 15.11.2004 по 15.10.2005, та врахувавши при обчисленні пенсії заробітну плату за періоди роботи: з 07.03.2002 по 19.11.2002, з 21.11.2002 по 06.07.2003, з 08.07.2003 по 24.12.2003, з 26.12.2003 по 13.11.2004 та з 15.11.2004 по 15.10.2005, з дати набуття права на пенсію за віком - 02 вересня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому з 02.09.2021 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В подальшому позивач подав уточнюючі документи про заробітну плату та пільговий стаж роботи на території російської федерації. Однак, відповідач не зарахував до пільгового стажу спірні періоди роботи та отриману заробітну плату, оскільки пільговий стаж зараховується на підставі атестації робочого місця та наданої уточнюючої довідки. За наведених обставин, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив, у якому позов заперечив повністю. Зазначив, що відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу, зокрема, для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців. До пільгового стажу позивачу не зараховано спірні періоди роботи, оскільки періоди роботи, які підлягають зарахуванню до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, визначаються роботодавцем з урахуванням, зокрема, Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджуваних Кабінетом Міністрів України, та за умови атестації робочого місця. Враховуючи, що зарахування періодів роботи, зокрема, за Списком №2 до пільгового стажу здійснюється на підставі наданої уточнюючої довідки та за умови атестації робочого місця, а позивачем такі документи не надано, відсутні підстави для задоволення позову. Крім того, зазначає, що трудовий стаж з 2004 року не зараховано з підстав відсутності доказів сплати внесків до ПФ російської федерації.

Ухвалою суду від 30.07.2025 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження.

Ухвалою суду від 08.08.2025 позовну заяву в частині позовних вимог за період з 02.09.2021 по 11.02.2024 залишено без розгляду.

Таким чином позовними вимогами є:

- визнання протиправними дії відповідача щодо непроведення позивачу перерахунку пенсії, зарахувавши до пільгового страхового стажу періоди роботи: з 07.03.2002 по 19.11.2002, з 21.11.2002 по 06.07.2003, з 08.07.2003 по 24.12.2003 та з 26.12.2003 по 13.11.2004, та врахувавши при обчисленні пенсії заробітну плату за періоди роботи: з 07.03.2002 по 19.11.2002, з 21.11.2002 по 06.07.2003, з 08.07.2003 по 24.12.2003, з 26.12.2003 по 13.11.2004 та з 15.11.2004 по 15.10.2005.

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком, зарахувавши до пільгового страхового стажу періоди роботи: з 07.03.2002 по 19.11.2002, з 21.11.2002 по 06.07.2003, з 08.07.2003 по 24.12.2003 з 26.12.2003 по 13.11.2004 та з 15.11.2004 по 15.10.2005, та врахувавши при обчисленні пенсії заробітну плату за періоди роботи: з 07.03.2002 по 19.11.2002, з 21.11.2002 по 06.07.2003, з 08.07.2003 по 24.12.2003, з 26.12.2003 по 13.11.2004 та з 15.11.2004 по 15.10.2005, - починаючи з 12.02.2024.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області з 02.09.2021 та отримує пенсію за віком на пільгових умовах - за роботу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно документів, наявних в матеріалах справи, до страхового стажу для обчислення пенсії ОСОБА_1 враховано, зокрема, періоди його роботи на території російської федерації з 07.03.2002 по 19.11.2002, з 21.11.2002 по 06.07.2003, з 08.07.2003 по 24.12.2003, з 26.12.2003 по 31.12.2003.

Водночас, період роботи ОСОБА_1 , на території російської федерації з 01.01.2004 по 13.11.2004 до страхового стажу не враховано у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату страхових внесків у такий період.

Пенсію ОСОБА_1 обчислено з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1989 по 31.12.1993 - на підставі наданої довідки, та за всі періоди страхового стажу починаючи з 01.07.2000 по 30.06.2021 - за даними системи персоніфікованого обліку.

За заявою ОСОБА_1 від 18.10.2021 про перерахунок пенсії та долученими до заяви документами (зокрема, довідкою ГУП «мосгортранс» від 04.06.2021 №59 про заробітну плату за березень 2002 року - жовтень 2005 року, додатком до акта від 09.06.2020 №562, довідкою ГУП «мосгортранс» від 17.06.2021 № 373, уточнюючою пільговий характер роботи) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області екстериторіально 26.10.2021 прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за заявою від 18.10.2021 та наданими документами.

Позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про здійснення перерахунку пільгового страхового стажу та заробітної плати, зокрема здобутих на території російської федерації.

Однак, йому було відмовлено у здійсненні перерахунку.

Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Частиною третьою статті 4 Закону № 1058-IV регламентовано, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу, зокрема для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Статтею 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з вимогами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач в період з 07.03.2002 по 19.11.2002, з 21.11.2002 по 06.07.2003, з 08.07.2003 по 24.12.2003, з 26.12.2003 по 13.11.2004, з 15.11.2004 по 15.10.2005 працював на посаді водія регулярних міських пасажирських перевезень в "ДГУП 13-й автобусний парк" (реорганізовано в ГУП мосгортранс), російська федерація, про що свідчать записи №16-25.

Таким чином, суд встановив, що відомості трудової книжки позивача підтверджують періоди його роботи на посаді з особливим характером праці - водій міського пасажирського транспорту за межами України.

Щодо відсутності підстав для зарахування стажу на території російської федерації у зв`язку з відсутністю доказів сплати роботодавцем страхових внесків до фондів російської федерації, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1058-IV, цей Закон регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

За правилами частини другої статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI, права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про міжнародні договори України» 29.06.2004 № 1906-IV, укладені й належним чином ратифіковані міжнародні договори України є невід`ємною частиною національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, укладання якого відбулось у формі закону, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Відтак, за правилами чинного пенсійного законодавства до питання призначення пенсії застосовуються правила, передбачені договорами (угодами) між Україною та іншими державами.

Згідно з приписами Угод між Урядом України і урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 (далі - Угода у галузі пенсійного забезпечення) та про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами.

Згідно зі статтею 1 Угоди у галузі пенсійного забезпечення, пенсійне забезпечення громадян держав-учасників цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди у галузі пенсійного забезпечення, встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Згідно зі статтею 6 зазначеної Угоди у галузі пенсійного забезпечення, призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільговій основі і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої із цих країн, а також на територіях колишнього СРСР за час до вступу в силу даної Угоди (пункти 1, 2 статті 6).

Таким чином, Угодою у галузі пенсійного забезпечення передбачено зарахування спеціального стажу роботи на території України в разі визнання такого стажу будь- якою із держав-учасниць Угоди та не встановлено обов`язкової умови для зарахування такого стажу - як сплата внесків до відповідних фондів.

Наявною в матеріалах справи довідкою Державного унітарного підприємства «Мосгортранс» від 03.06.2021 та актом перевірки №562 від 09.06.2021, що є додатком до довідки, стверджується, що позивач дійсно працював у тролейбусному парку на посаді водія пасажирського маршруту, протягом повного робочого дня, без сумісництва з іншими професіями. З нього стягувався єдиний соціальний внесок в міський бюджет.

Крім того, підприємство зазначило, що спірні періоди роботи на посаді водія міського пасажирського транспорту відноситься до роботи з особливим характером і дають право на пільгове обчислення пенсії.

Водночас, відповідач вказує, що відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, зарахування до страхового стажу з 01 січня 2004 року періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, у тому числі періодів роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, необхідно здійснювати за умов підтвердження сплати внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких проводилася діяльність.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 24 № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6 частина 2 статті 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 20 Закону № 1058-IV).

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що певний період роботи позивача не може бути не зарахований до страхового стажу через несплату підприємством страхових внесків, оскільки несвоєчасне перерахування страхових внесків підприємством не може впливати на право особи на призначення пенсії.

Аналогічна правова була висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 по справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24.05.2018 по справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 по справі № 482/434/17.

Згідно зі статтею 11 Угоди у галузі пенсійного забезпечення, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми міжнародного договору, оскільки він має вищу юридичну силу.

Відповідно до частини четвертої статті 1 Закону № 1788-XII, у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

З наведених вище положень міжнародних договорів слідує, що трудовий стаж, набутий на території російської федерації, визнається Україною незалежно від сплати внесків роботодавцем та на підставі наданих документів, які не підлягають легалізації.

За таких обставин, період роботи позивача на посаді водія автобуса регулярних міських пасажирських маршрутів у Державному унітарному підприємстві «Мосгортранс» підлягає зарахуванню як до загального, так і до спеціального стажу роботи.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про безпідставність доводів відповідача про те, що зарахування періодів роботи позивача за межами України можливе лише за умови надання доказів сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Угоди.

Відтак, враховуючи надані для призначення пенсії документи, суд вважає, що позивачем належним чином документально підтверджено період роботи у Державному унітарному підприємстві «Мосгортранс» на посаді водія міського пасажирського транспорту, який, з урахуванням Угоди у галузі пенсійного забезпечення, підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Окрім цього, суд зауважує, що обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії (пункт 3 статті 6 вказаної Угоди у галузі пенсійного забезпечення).

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав № 01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 роки встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди.

Як встановлено судом, для обчислення розміру пенсії позивач надав відповідачу довідку Державного унітарного підприємства «Мосгортранс» від 04.06.2021 №59 про суму заробітної плати за період з березня 2002 року по жовтень 2005 року включно, видану на підставі особових рахунків про заробітну плату за 2002-2005 роки.

Враховуючи проаналізовані вище положення чинного міжнародного законодавства слід дійти висновку, що вказана довідка не підлягає легалізації у органах Пенсійного фонду України, а відтак, відсутні підстави для відмови у їх врахуванні при обчисленні розміру пенсії позивача.

В ході розгляду справи суд встановив, що у спірних правовідносинах відповідач діяв всупереч та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, чим порушив гарантоване позивача право на соціальний захист.

За наведених обставин, порушені права, свободи та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо не проведення позивачу перерахунку пенсії, зарахувавши до пільгового страхового стажу періоди роботи: з 07.03.2002 по 19.11.2002, з 21.11.2002 по 06.07.2003, з 08.07.2003 по 24.12.2003 та з 26.12.2003 по 13.11.2004, з 15.11.2004 по 15.10.2005 та врахувавши при обчисленні пенсії заробітну плату за вказані періоди.

В свою чергу, спосіб відновлення порушених відповідачем прав позивача повинен бути таким, щоб запобігав його повторному зверненню до суду, а тому суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком, зарахувавши до пільгового страхового стажу періоди роботи: з 07.03.2002 по 19.11.2002, з 21.11.2002 по 06.07.2003, з 08.07.2003 по 24.12.2003 з 26.12.2003 по 13.11.2004 та з 15.11.2004 по 15.10.2005, та врахувавши при обчисленні пенсії заробітну плату за вказані періоди.

Виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги підлягають до задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії, зарахувавши до пільгового страхового стажу періоди роботи з 07.03.2002 по 19.11.2002, з 21.11.2002 по 06.07.2003, з 08.07.2003 по 24.12.2003, з 26.12.2003 по 13.11.2004, з 15.11.2004 по 15.10.2005 та врахувавши заробітну плату за вказані періоди.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком, зарахувавши до пільгового страхового стажу періоди роботи з 07.03.2002 по 19.11.2002, з 21.11.2002 по 06.07.2003, з 08.07.2003 по 24.12.2003 з 26.12.2003 по 13.11.2004 та з 15.11.2004 по 15.10.2005, та врахувавши при обчисленні пенсії заробітну плату за вказані періоди, починаючи з 12.02.2024, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 11 серпня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Н.О. Дорошенко