Справа № 714/973/25
Суддя: Козловська Л. Д.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/714/25/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2025 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Козловської Л.Д.

секретаря судового засідання - Постевка Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Герцаївського районного суду Чернівецької області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач посилається на те, що постановою № 4386 від 21 жовтня 2024 року за справою про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнено до відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП.

Так, відповідно до тексту постанови « ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації (Указ Президента України №272/2024 від 06.05.2024 р.), затвердженим Верховною радою України (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №3685-ІХ від 08.05.2024 р.), не уточнив свої облікові дані через ЦНАП або електронний кабінет військовозобов`язаного або у ТЦК та СП за місцем свого перебування або знаходження.

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 , порушив вимоги Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. Тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП».

ОСОБА_1 , вважає, що вказана постанова є незаконною та безпідставною. Зазначає, що правопорушення як такого не мало місце, оскільки єдиним інформативним доказом обвинувачення у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є виключно протокол про адміністративне правопорушення серії ІНФОРМАЦІЯ_2 №1489 від 16.10.2024 року складеного працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказує що складаючи протокол, уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено що ОСОБА_1 , вчасно не уточнив військово-облікові дані

Посилається на те, що конструкція статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачає поділ на частини та абзаци. Відтак, не вдається можливим встановити, яку саме норму вказаного нормативно-правового акту ним порушено.

Натомість, конструкція Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, передбачає поділ на пункти. Відтак, із указаного нормативно-правового акту також не вдається можливим встановити, яку саме норму порушено позивачем.

Водночас, вказав що відповідачем не взято до уваги що позивач перебуває на військовому обліку, вчасно пройшов ВЛК та має діючу відстрочку.

Крім того, посилається на приписи примітки до статті 210 КУпАП, якими визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відтак вважає що оскаржувану постанову і протокол про адміністративне правопорушення, прийнятими з порушенням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд скасувати постанову № 4386 від 21 жовтня 2024 року ухвалену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , за ч.3 ст. 210 КУпАП.

Позивач отримав оскаржувану постанову через засоби поштового зв`язку 29 березня 2025 року, та заявив клопотання про поновлення строку на звернення до суду із вказаною позовною заявою про скасування постанови.

Позивач у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутні. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від сторони відповідача, відзив не надійшов

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Згідно матеріалів справи вбачається, що 16.10.2024 року було складено протокол серії ЧРТЦК №1489 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

21 жовтня 2024 року було винесено постанову № 4386 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

З тексту постанови вбачається, що « ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів (у період з 18.05.2024 р. по 16.07.2024 р.) з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації (Указ Президента України №272/2024 від 06.05.2024 р.), затвердженим Верховною радою України (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №3685-ІХ від 08.05.2024 р.), не уточнив свої облікові дані через ЦНАП або електронний кабінет військовозобов`язаного або у ТЦК та СП за місцем свого перебування або знаходження.

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 , порушив вимоги Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. Тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП».

З матеріалів справи слідує, що відповідачу було достеменно відомо про наявність у позивача, станом на період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року, відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, відтак всі необхідні дані про позивача у відповідача були.

Вказані обставини встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів і не спростовані відповідачем.

Окрім того, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджено застосування відповідачем примітки до статті 210 КУпАП яка визначає, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Тобто, якщо Міністерство оборони України як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, то особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей. Аналогічний висновок міститься в Постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у справі № 724/97/25.

Відтак, факту вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення не підтверджено.

Водночас відповідачем відзиву на позовну заяву не подано та не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3ст. 210 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 245,280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Вина особи має бути доведена належними та допустимими доказами, в тому числі її бездіяльність як один із проявів адміністративного правопорушення, визначеного ст.9 КУпАП.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Статтею 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( ч.3 ст.210 КУпАП).

Диспозиція ст.210 КУпАП є бланкетною та передбачає вказівку про порушення вимог інших нормативно-правового актів.

Правила військового обліку визначені в Законі України «Про військовий обов`язок та військову службу», а також в постанові КМУ «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 30.12.2022 року № 1487.

За чинними на сьогодні правилами військовозобов`язані, які перебувають у запасі, повинні: перебувати на військовому обліку (Додаток 2 до постанови КМУ № 1487); прибувати за викликом до ТЦК та СП для: для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів (військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), проходження медичного огляду, направлення на підготовку, призову на військову службу (ч. 10 ст. 1 Закону); після прибуття до нового місця проживання в 7-денний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за 3 дні до вибуття з місця проживання знятися із обліку (ч. 3 ст. 37 Закону); в разі зміни сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади та інших персональних даних, зазначених у статті 7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» особисто в 7-денний строк повідомити про такі зміни ТЦК та СП, де вони перебувають на військовому обліку (ч.11 ст.38 Закону); надавати ТЦК та СП документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (Додаток 2 до постанови КМУ № 1487); проходити медичний огляд, який проводиться щодо військовозобов`язаних один раз на 5 років військово-лікарськими комісіями районних, міських ТЦК та СП (Наказ МОЗ від 14.08.2008 року № 402).

Отже, лише якщо одне із вищеперерахованих правил (перелік вичерпний) буде порушено військовозобов`язаним, він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Водночас, частина третя статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, у вигляді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, об`єктивна сторона констатованого відповідачем порушення вказує, що відповідальність за таке правопорушення передбачена частиною третьою статті 210-1 КУпАП, адже відповідач стверджує про порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Обов`язок для призовників, військовозобов`язаних та резервістів уточнити свої персональні дані виник з 18.05.2024, коли набули чинності відповідні зміни до Правил № 1487 та Закону № 3543-ХІІ, унесенні Законом № 3633-ІХ.

На даний час діє Указ № 65/2022, оголошення нової мобілізації в України після 18.05.2024 не відбулося, тому й обов`язок уточнити персональні дані, передбачений Правилами № 1487 та Законом № 3543-ХІІ, не виник.

Так як обов`язок щодо уточнення персональних даних саме з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно, коли уже йде мобілізація, запроваджений і передбачений Законом № 3633-ІХ саме у частині проведення мобілізації, а не військового обліку, то його не виконання слід розглядати як порушення законодавства про мобілізацію, відповідальність за яке передбачена статтею 210-1 КУпАП.

Таким чином, не уточнення своїх персональних даних позивачем у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 не порушує правила військового обліку, так як у цей період нової мобілізації оголошено не було, а обов`язок вчинити такі дії пов`язаний виключно з уже триваючою мобілізацією.

Однак, відповідач не врахував приписів ч.3 ст.210-1 КУпАП та помилково притягнув позивача до відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. Невірна кваліфікація відповідачем дій позивача вказує на протиправність та необхідність скасування оскаржуваної постанови.

Аналогічний висновок міститься в Постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2025 року у Справі № 714/216/25.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позов. Відповідно до статті 252 КУпАП та ч.1 ст.90 КАС України орган (посадова особа) та суд оцінюють докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За положеннями статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. Суб`єкт владних повноважень має довести правомірність прийнятого ним рішення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Керуючись ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення .

З наведених положень та обставин справи слідує, що відповідачем неправомірно визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КпАП України, та ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, № 4386 від 21 жовтня 2024 року, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, а тому відповідно її необхідно скасувати.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати, а саме: судовий збір, що сплачений при поданні позовної заяви в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.126, 222, 245, 254, 256, 268, 276, 280, 283-285 КУпАП, ст.ст.77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 4386 від 21 жовтня 2024 року, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП ухвалену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 .

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.3 ст.210 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Козловська Л.Д.