Справа № 480/1954/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 р. Справа № 480/1954/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2024, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, м. Суми, по справі № 480/1954/24

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (надалі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Сумській області), в якій просив суд:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Сумській області форми С від 04.03.2024 року №06 про нарахування ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 137 890 грн;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1378,90 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Сумській області форми С від 04.03.2024 року №06 в частині застосування штрафної санкції у розмірі 134430 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, ) судовий збір в сумі 1378,90 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року по справі №480/1954/24 в частині задоволення позовних вимог та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити ГУ ДПС у Сумській області у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 року по справі №480/1954/24 залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.02.2024 ГУ ДПС у Сумській області прийнято наказ №284-кн про проведення фактичної перевірки за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарського об`єкту (зокрема місць здійснення розрахунків) магазину за адресою: Сумська обл., м. Суми, вул. Харківська, буд. 32, через який здійснює (проводить) діяльність позивач.

12.02.2024 року працівниками ГУ ДПС у Сумській області було проведено фактичну перевірку позивача за місцем фактичного знаходження (здійснення) діяльності - магазину за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки податковим органом складено акт фактичної перевірки від 12.02.2024 №1454/18/19/РРО/ НОМЕР_1 .

Актом перевірки встановлено порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Позивачем в особі представника - адвоката Петрищева О.О. на адресу ГУ ДПС у Сумській області було направлено заперечення до акту перевірки, датоване 19.02.2024 року.

01.03.2024 ГУ ДПС у Сумській області за результатами розгляду заперечення позивача на акт перевірки прийнято рішення №453/12/1818-07-06-05, яким висновки акту перевірки залишено без змін.

04.03.2024 року ГУ ДПС у Сумській області прийнято податкове повідомлення - рішення форми «С» №06, яким позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 137 890 грн за порушення позивачем вимог п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з правомірності податкового повідомлення-рішення форми С від 04.03.2024 року №06 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 3460 грн та неправомірності застосування штрафних санкцій у розмірі 134 430 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом оскарження у справі є податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Сумській області форми С від 04.03.2024 року №06.

Так, податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Сумській області форми С від 04.03.2024 року №06 за порушення п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 137 890 грн, оскільки, як вказує відповідач, позивачем під час проведення перевірки не надано документів, які підтверджують облік товарних запасів, що знаходяться у місці продажу.

Щодо наведених висновків відповідача про порушення позивачем п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР(далі по тексту -Закон №265).

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону №265 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Згідно зі статтею 20 Закону №265 до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

З аналізу наведених норм слідує, що фізичні особи підприємці, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, у разі ненадання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік таких товарів, визначається законодавцем як самостійна підстава для застосування штрафної санкції.

З матеріалів справи слідує, що на підставі наказу №284-кн від 05.02.2024 ГУ ДПС у Сумській області було проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої відповідачем складено акт фактичної перевірки від 12.02.2024 №1454/18/19/РРО/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення позивачем вимог п. 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: не надання у повному обсязі накладних на складну побутову техніку: обігрівач під газовий балон, кемпінговий програвач, колонки автомобільні акустичні, відео реєстратори Siaoma, сигналізація на авто Siaoma та Форми ведення обліку товарних запасів за місцем здійснення торгівлі, чим порушено порядок обліку товарних запасів.

Так, з опису товарів фактичних залишків за адресою: АДРЕСА_1 слідує, що станом на 12.02.2024 у позивача серед фактичних залишків товару, зокрема, перебували: відеореєстратор МІХ 5-1 шт. вартістю 1590 грн, автомобільна сигналізація Х6-1 шт. вартістю 820 грн, колонки- 1 шт. вартістю 1050 грн.

Відповідно до ст. 2 Закону №265 перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2017 р. № 231 затверджено Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій (далі Перелік № 231).

Згідно вказаного Переліку №231 відеореєстратори, акустичні системи (колонки), сигналізації віднесено до технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні.

Отже, враховуючи, що відеореєстратор МІХ 5-1 шт. вартістю 1590 грн, автомобільна сигналізація Х6-1 шт. вартістю 820 грн, колонки- 1 шт. вартістю 1050 грн віднесено до технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню), то позивач зобов`язаний вести в порядку, встановленому законодавством, облік таких товарів.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 177.10 статті 177 ПК України визначено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет. Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У силу імперативних приписів пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР фізична особа підприємець, яка провадить діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, зобов`язана надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

При цьому, згідно з п.12 ст. 3 Закону №265/95-ВР порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496 відповідно до статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Податкового кодексу України та підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України затверджено Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі Порядок № 496).

Порядок № 496 визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП.

Так, згідно із пунктом 2 Розділу І Порядку № 496 визначено, що документи, які підтверджують облік та походження товарів є Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи.

Первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.

Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.

Облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку (пункт 1 Розділу ІІ Порядку № 496).

При цьому, пунктом 11 Розділу ІІ Порядку № 496 передбачено, що Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).

Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.

Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.

Отже, для фізичних осіб - підприємців документами, які підтверджують облік та походження товарів, є Форма ведення обліку товарних запасів, визначена Порядком № 496, та первинні документи.

З матеріалів справи слідує, що під час проведення перевірки позивач письмово пояснив, що станом на 12.02.2024 року не може надати накладні на товар та Форму ведення обліку товарних запасів.

Отже, на момент перевірки позивачем не було надано контролюючому органу документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Між тим, до заперечень на акт перевірки представником позивача було додано копії видаткових накладних, які свідчать про походження товару, який реалізовувався у місці продажу за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 32.

Проте, затвердженої Порядком № 496 Форми ведення обліку товарних запасів позивачем не надано.

При цьому, не надано відповідної Форми ведення обліку товарних запасів, що затверджена Порядком № 496, і до заяв по суті справи під час судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, позивачем не доведено факту ведення обліку технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню), а саме: відеореєстратора МІХ 5-1 шт. вартістю 1590 грн, автомобільної сигналізації Х6-1 шт. вартістю 820 грн, колонок- 1 шт. вартістю 1050 грн, які віднесено до таких товарів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність висновків відповідача про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР, що виразилося у порушенні порядку обліку товарних запасів на загальну вартість 3460 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність податкового-повідомлення-рішення форми С від 04.03.2024 року №06 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 3460 грн.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що правомірність застосування штрафних санкцій за порушення пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР на суму 134430 грн відповідачем не доведена, виходячи з наступного.

Колегія суддів зазначає, що штрафні санкції за порушення пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР застосовуються до фізичних осіб підприємців у разі не надання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, що знаходяться у місці продажу.

Тобто, обов`язковою умовою для застосування штрафних санкцій до ФОП за порушення порядку обліку товару є не надання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік саме технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

Згідно опису товару фактичних залишків за адресою: м. Суми, вул.Харківська, 32 станом на 12.02.2024 відповідачем було описано товар на загальну суму 137890 грн.

Разом з тим, товар на суму 134 430 грн згідно Переліку №231 до технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту не відноситься.

Отже, товар на суму 134 430 грн, який було внесено до опису фактичних залишків товару за адресою: м. Суми, вул.Харківська, 32 станом на 12.02.2024, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій обліку не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено віднесення товару на суму 134 430 грн до технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а отже, не доведено обов`язок позивача обліковувати такий товар.

Доводи відповідача наведені в апеляційній скарзі про те, що якщо ФОП реалізується товар зазначений у п. 12 ст. 3 Закону України № 265, зокрема, здійснюється продаж технічно складних побутових товарів вимоги Порядку № 496 щодо ведення обліку на загальних підставах поширюються стовно всіх видів та категорій товарів колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки Порядок № 496 затверджений відповідно до статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та цим Порядком передбачено, що його приписи поширюються на фізичних осіб - підприємців, які відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" зобов`язані вести облік товарних запасів, між тим приписами пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР передбачено, що обов`язок вести облік товарів мають лише ФОП, які здійснюють реалізацію саме технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, отже, вимоги Порядку № 496 щодо ведення обліку товару поширюються лише на ФОП, що здійснюють реалізацію саме технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а не всіх видів та категорій товарів.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що застосування штрафних санкцій у розмірі 134 430 грн за порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» є необґрунтованим.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 134 430 грн.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Згідно з положеннями ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 по справі № 480/1954/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Л.В. Любчич С.П. Жигилій