Справа № 160/15958/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: виконавчого комітету Дніпровської міської ради, відповідача-2: міської комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України про визнання протиправним та скасування рішення,-
30.05.2025 року (27.05.2025 року направлено засобами поштового зв`язку) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: виконавчого комітету Дніпровської міської ради, відповідача-2: міської комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення міської комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України щодо розгляду заяв про призначення грошової компенсації (матеріальної допомоги) за належні для отримання жилі приміщення деяких категорій осіб виконавчого комітету Дніпровської міської ради (ЄДРОПУ 04052092), викладене у додатку 2 протоколу засідання комісії від 27.03.2025 року №3, щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), внутрішньо переміщеній особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, учаснику бойових дій, в призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у відповідності до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 року № 280 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин);
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка має право на отримання коштів грошової компенсації відповідно до п.1 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 року № 280 (зі змінами, які діяли станом на 01.04.2023 року, тобто в редакції від 28.03.2023 року). З метою належної позивачу компенсації, в уставленому законом порядку позивач звернулася із відповідною заявою до виконавчого комітету Дніпровської міської ради про взяття її та її дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.04.2023 року №14-28/4 Про прийняття на облік громадян та зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, внесення змін до облікових справ позивача було взято на облік зі складом родини 2 особи, а у подальшому включено до списку осіб, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, з правом першочергового одержання жилих приміщень як учасника бойових дій. З метою отримання належної позивачу компенсації після внесення позивача до вказаного списку, остання надала усі необхідні документи для отримання компенсації, але позивачу цю компенсацію виплачено не було, з посиланням на те, що остання облікована в базі даних внутрішньо переміщених осіб після 24.02.2022 року та не має права на отримання вказаної компенсації. На час звернення позивача щодо отримання компенсації у 2023 році ніяких обмежень щодо строку подання звернення для отримання компенсації встановлено не було. Документи позивачем подавались до Лівобережного управління соціального захисту населення для подальшого направлення на розгляд комісії виконкому Дніпровської міської ради, однак відповідь позивачу було надано Лівобережним управлінням соціального захисту населення. На чисельні звернення позивача до органів виконавчої влади у м. Київ, м. Дніпрі, м. Сєвєродонецьку Луганської області, Луганській області лише у лютому 2025 року було отримано підтвердження, що довідка позивача від 06.02.2015 року №919017642 не скасовувалась і позивач дійсно є внутрішньо переміщеною особою, разом з дочкою, з лютого 2015 року. З цими документами, у березні 2025 року позивач знову звернулась до відповідача для отримання належної їй компенсації, але рішенням міської комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, позивачу було відмовлено у виплаті компенсації з підстав того, що Відповідно до Постанови № 280, термін звернення за призначенням грошової компенсації - місячний строк після взяття на квартирний облік. Оскаржуване рішення визначено, як додаток 2 протоколу № 3 від 27.03.2025 та підписано 8 з 10 членів комісії. Однак, термін звернення за призначенням грошової компенсації був встановлений для осіб, які були взяті на облік після набрання законної сили внесених змін до Постанови № 280, тобто з 17.12.2024 року, позивач перебуває на обліку з 28.04.2023 року. Позивач вважає такі дії відповідачів такими, що суперечать діючому законодавству України та порушують її права, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду за захистом її порушених прав.
24.06.2025 року від представника виконавчого комітету Дніпровської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначив наступне. Відповідно до інформації управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військової адміністрації Луганської області (далі - управління), ОСОБА_1 разом з донькою, ОСОБА_2 , перебували на обліку внутрішньо переміщених осіб в управлінні з 06.02.2015 по 20.08.2018, про що свідчить видана довідка ВПО від 06.02.2015 №919017642. 20.08.2018 довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.02.2015 № 919017642, видану на ОСОБА_1 було скасовано, про що зазначено в довідці управління від 27.02.2025 № 230/01-ВА. Повторно ОСОБА_1 звернулася до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради для отримання довідки ВПО лише 20.04.2022. Разом з тим позивач як до заяви, так і до позову не надала доказів безперервного перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи з 2018 року і до теперішнього часу. Порядок вимагає, щоб на момент звернення за компенсацією особа перебувала в діючому статусі ВПО. Якщо довідку скасовано, а нову отримано лише після спливу часу право на компенсацію відсутнє. Тобто сам по собі факт перебування на обліку в минулому не дає юридичних підстав для нарахування грошової компенсації. Позивача (заявницю) взято на квартирний облік як внутрішньо переміщену особу з числа учасників бойових дій, зараховано на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та включено до списку осіб, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, з правом першочергового одержання жилих приміщень як учасника бойових дій відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.04.2023 № 14-28/4 «Про прийняття на облік громадян та зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, внесення змін до облікових справ» зі складом родини 2 особи. Звернення за призначенням грошової компенсації здійснюється протягом місяця після взяття на квартирний облік. Протягом місяця після постановки на квартирний облік ОСОБА_1 заяву та необхідний пакет документів до міської комісії не надала. Звернення до комісії відбулося пізніше встановленого терміну - 07.03.2025, тобто майже через 10 місяців. Ураховуючи наведене, можна стверджувати, що комісія правомірно відмовила у виплаті компенсації, оскільки: станом на момент звернення заявниця немала чинного статусу ВПО в періоді, що дає право на компенсацію; відбулося порушення строків звернення, передбачених пунктом 3 Порядку; право на компенсацію не може бути відновлене після пропуску строку. Порядок, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 18.04.2018, визначає вичерпні умови, за яких внутрішньо переміщена особа має право на грошову компенсацію. Для ухвалення позитивного рішення особа має одночасно: перебувати на чинному обліку як внутрішньо переміщена особа; бути включеною до обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; звернутися із заявою протягом одного місяця після взяття на квартирний облік. У справі позивача ці умови не виконано: статус ВПО було втрачено у 2018 році й відновлено лише у 2022 році; заява про компенсацію подана із суттєвим порушенням строку; відсутні докази безперервного перебування на обліку ВПО у ключовий період. Отже, правові підстави для призначення компенсації відсутні, а вимога зобов`язати комісію прийняти позитивне рішення суперечить положенням Порядку. Суд не може зобов`язати адміністративний орган ухвалити конкретне рішення. Згідно зі ст. 6 Конституції України та загальним принципом розподілу влад. Суд не має повноважень перебирати на себе дискреційні функції органу публічної влади, зокрема - прийняття рішення про надання компенсації, яке є результатом оцінки відповідності особи умовам Порядку № 280. Таким чином, суд не вправі ухвалювати рішення, яке підмінює компетенцію комісії, та не може зобов`язати адміністративний орган прийняти конкретне рішення без дотримання всіх передумов. До того ж, Виконавчий комітет є неналежним відповідачем. Позов подано до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, однак: оспорюване рішення прийнято не виконавчим комітетом, а комісією, створеною при ньому відповідно до Порядку; виконавчий комітет виконав виключно організаційну функцію - утворив комісію, але не ухвалював індивідуального рішення щодо позивачки. Отже, виконавчий комітет не є суб`єктом владних повноважень, який прийняв рішення, що оскаржується, і тому не є належним відповідачем у розумінні ст. 50 КАС України.
30.06.2025 року від міської комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив наступне. Відповідно до інформації управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військової адміністрації Луганської області (далі - управління), ОСОБА_1 разом з донькою, ОСОБА_2 , перебували на обліку внутрішньо переміщених осіб в управлінні з 06.02.2015 по 20.08.2018, про що свідчить видана довідка ВПО від 06.02.2015 №919017642. 20.08.2018 довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.02.2015 № 919017642, видану на ОСОБА_1 було скасовано, про що зазначено в довідці управління від 27.02.2025 № 230/01-ВА. Повторно ОСОБА_1 звернулася до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради для отримання довідки ВПО лише 20.04.2022. Разом з тим позивач як до заяви, так і до позову не надала доказів безперервного перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи з 2018 року і до теперішнього часу. Порядок вимагає, щоб на момент звернення за компенсацією особа перебувала в діючому статусі ВПО. Якщо довідку скасовано, а нову отримано лише після спливу часу - право на компенсацію відсутнє. Тобто сам по собі Факт перебування на обліку в минулому не дає юридичних підстав для нарахування грошової компенсації. Позивача (заявницю) взято на квартирний облік як внутрішньо переміщену особу з числа учасників бойових дій, зараховано на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та включено до списку осіб, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, з правом першочергового одержання жилих приміщень як учасника бойових дій відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.04.2023 № 14-28/4 «Про прийняття на облік громадян та зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, внесення змін до облікових справ» зі складом родини 2 особи. Звернення за призначенням грошової компенсації здійснюється протягом місяця після взяття на квартирний облік. Протягом місяця після постановки на квартирний облік ОСОБА_1 заяву та необхідний пакет документів до міської комісії не надала. Звернення до комісії відбулося пізніше встановленого терміну - 07.03.2025, тобто майже через 10 місяців. Отже, комісія правомірно відмовила у виплаті компенсації, оскільки: станом на момент звернення заявниця не мала чинного статусу ВПО в періоді, що дає право на компенсацію; відбулося порушення строків звернення, передбачених пунктом 2 Порядку; право на компенсацію не може бути відновлене після пропуску строку. Комісія діє виключно в межах спеціального нормативного регулювання - Постанови КМУ № 280. Порядок, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 18.04.2018, визначає вичерпні умови, за яких внутрішньо переміщена особа має право на грошову компенсацію. Для ухвалення позитивного рішення особа має одночасно: перебувати на чинному обліку як внутрішньо переміщена особа; бути включеною до обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; звернутися із заявою протягом одного місяця після взяття на квартирний облік. У справі позивача ці умови не виконано: статус ВПО було втрачено у 2018 році й відновлено лише у 2022 році; заява про компенсацію подана із суттєвим порушенням строку; відсутні докази безперервного перебування на обліку ВПО у ключовий період. Отже, правові підстави для призначення компенсації відсутні, а вимога зобов`язати комісію прийняти позитивне рішення суперечить положенням Порядку. Суд не може зобов`язати адміністративний орган ухвалити конкретне рішення. Згідно зі ст. 6 Конституції України та загальним принципом розподілу влади. Суд не має повноважень перебирати на себе дискреційні функції органу публічної влади, зокрема - прийняття рішення про надання компенсації, яке є результатом оцінки відповідності особи умовам Порядку № 280. Таким чином, суд не вправі ухвалювати рішення, яке підмінює компетенцію комісії, та не може зобов`язати адміністративний орган прийняти конкретне рішення без дотримання всіх передумов. Отже, оспорюване рішення міської комісії є законним і прийнятим у межах наданих повноважень відповідно до Постанови КМУ № 280, оскільки позивачка не відповідала встановленим умовам для отримання грошової компенсації. Позовні вимоги щодо зобов`язання прийняти позитивне рішення є юридично необґрунтованими, що в сукупності виступає підставою для відмови в позові.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2025 року зазначена вище справа розподілена та 02.065.2025 року передана судді Пруднику С.В.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учинками бойових дій працівників органів внутрішніх справ від 21.08.2015 року №16/І/ХІІІ/154, посвідченням Головного управління МВС України у Луганській області від 26.09.2015 року (серія МВ №028709).
Відповідно до інформації Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військової адміністрації Луганської області (далі - управління), ОСОБА_1 разом з донькою, ОСОБА_2 , перебували на обліку внутрішньо переміщених осіб в управлінні з 06.02.2015 року по 20.08.2018 року, про що свідчить видана довідка ВПО від 06.02.2015 року №919017642.
20.08.2018 року довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.02.2015 № 919017642, видану на ОСОБА_1 було скасовано, про що зазначено в довідці управління від 27.02.2025 року № 230/01-ВА.
Повторно ОСОБА_1 звернулася до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради для отримання довідки ВПО лише 20.04.2022 року.
З метою належної позивачу компенсації, в уставленому законом порядку позивач звернулася із відповідною заявою до виконавчого комітету Дніпровської міської ради про взяття її та її дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.04.2023 року №14-28/4 Про прийняття на облік громадян та зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, внесення змін до облікових справ позивача було взято на облік зі складом родини 2 особи, а у подальшому включено до списку осіб, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, з правом першочергового одержання жилих приміщень як учасника бойових дій.

З метою отримання належної позивачу компенсації після внесення позивача до вказаного списку, остання надала усі необхідні документи для отримання компенсації, але позивачу цю компенсацію виплачено не було, з посиланням на те, що остання облікована в базі даних внутрішньо переміщених осіб після 24.02.2022 року та не має права на отримання вказаної компенсації. На час звернення позивача щодо отримання компенсації у 2023 році ніяких обмежень щодо строку подання звернення для отримання компенсації встановлено не було. Документи позивачем подавались до Лівобережного управління соціального захисту населення для подальшого направлення на розгляд комісії виконкому Дніпровської міської ради, однак відповідь позивачу було надано Лівобережним управлінням соціального захисту населення.

Як зазначила позивач у поданій до суду позовній заяві, на чисельні її звернення позивача до органів виконавчої влади у м. Київ, м. Дніпрі, м. Сєвєродонецьку Луганської області, Луганській області лише у лютому 2025 року було отримано підтвердження, що довідка позивача від 06.02.2015 року №919017642 не скасовувалась і позивач дійсно є внутрішньо переміщеною особою, разом з дочкою, з лютого 2015 року. З цими документами, у березні 2025 року позивач знову звернулась до відповідача для отримання належної їй компенсації, але рішенням міської комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, позивачу було відмовлено у виплаті компенсації з підстав того, що Відповідно до Постанови № 280, термін звернення за призначенням грошової компенсації - місячний строк після взяття на квартирний облік. Оскаржуваним рішенням визначено, як додаток 2 протоколу № 3 від 27.03.2025 та підписано 8 з 10 членів комісії. Однак, термін звернення за призначенням грошової компенсації був встановлений для осіб, які були взяті на облік після набрання законної сили внесених змін до Постанови № 280, тобто з 17.12.2024 року, позивач перебуває на обліку з 28.04.2023 року.

З матеріалів справи убачається, що відповідно до листа Департаменту адміністрування програм соціальної підтримки Нацсоцслужби, в межах компетенції від 09.06.2023 року №0000-030201-К/9890-2023/23497, відповідно до відомостей, отриманих із Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_3 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа: на території м. Дніпро з 17.12.2022 (довідка № 1239-); на території Дніпропетровської області з 21.02.2023 (довідка № 1226-); на території м. Дніпро з 07.04.2023 і по теперішній час (довідки № 1205-, № 1239-). Дочка, ОСОБА_2 , перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа: на території Дніпропетровської області з 28.04.2022 (довідка № 1226-); на території м. Дніпро з 24.02.2023 і по теперішній час (довідки № 1205-, № 1239-). У всіх довідках ОСОБА_3 та довідках її дочки місцем реєстрації зазначена адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 13.06.2023 року №7/15-354 ОСОБА_3 була первинно облікована, як внутрішньо переміщена особа в Новомосковському районі Дніпропетровської області 20.04.2022 року. У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 облікована в базі даних внутрішньо переміщених осіб після 24.02.2022, ОСОБА_3 не має право на отримання грошової компенсації.

Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 29.10.2024 року №1985/02-ВА за даними Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб інформація про перебування ОСОБА_3 на обліку ВПО в УСЗП Сєвєродонецької міської ВА відсутня.

Відповідно до листа Державного підприємства «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» від 17.01.2025 року №013-0197, відповідно до інформації в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - ЄІБД ВПО), ОСОБА_1 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа: в період з 20 квітня 2022 року по 17 грудня 2022 року в Управлінні соціального захисту населення Новомосковської районної державної адміністрації; в період з 17 грудня 2022 року по 07 квітня 2023 року в Управлінні соціального захисту населення Лівобережне міста Дніпро; в період з 07 квітня 2023 року по 25 травня 2023 року в Управлінні соціального захисту населення Лівобережне міста Дніпро (Амур - Нижньодніпровське); в період з 25 травня 2023 року по теперішній час в Управлінні соціального захисту населення Лівобережне міста Дніпро.

Листом від 25.02.2025 року №4/837-31 Департаментом соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації на звернення позивача від 27.01.2025 року повідомлено про те, що згідно з архівними відомостями щодо довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб в програмному комплексі «Автоматизована система обробки документації отримувачів пенсій та допомог АСОПД-SOC» Луганської області (далі - АСОПД-SOC) Кошутіна О. разом з донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на обліку ВПО в управлінні соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради у період з 06.02.2015 по 20.08.2018. Обласним комп`ютерним інформаційно-обчислювальним центром соціального захисту населення Луганської області відповідні архівні файли передано до АСОПД-SOC для підкладення їх на віддалений робочій стіл.

Листом від 27.02.2025 року №229/01-ВА Управлінням соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області позивачу повідомлено про те, що згідно з архівними даними довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, наданими Обласним комп`ютерним інформаційно-обчислювальним центром соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації, ОСОБА_3 разом із дитиною, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували на обліку внутрішньо переміщених осіб в УСЗН Сєвєродонецької міської ВА з 06.02.2015 по 20.08.2018. Сканована копія довідки про період перебування на обліку додається.

07.03.2025 року позивач звернулась із заявою до начальника Лівобережного УСЗН Дніпровської міської ради, в якій просила вирішити питання щодо прийому у неї пакету документів, необхідних для направлення подання до відповідної установи з метою розгляду питання про призначення мені грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення як двічі внутрішньо переміщеній особі, яка мас статус учасника бойових дій та з 2014 по 2018 роки приймала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Луганській області.

26.03.2025 року Лівобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради на ім`я заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директору департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради, голові міської комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, про виплату грошової компенсації ОСОБА_4 було сформоване подання, в якому Управління подало пакет документів на ОСОБА_1 , 1978 року народження, внутрішньо переміщену особу, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, щодо розгляду питання виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та потребують поліпшення житлових умов відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 № 280.

Проте, рішенням міської комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (Додаток 2 до протоколу №3 від 27.03.2025) позивачу відмовлено в призначенні грошової компенсації з огляду на те, що відповідно до інформації управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військової адміністрації Луганської області (далі - управління), ОСОБА_1 разом з донькою, ОСОБА_2 , перебували на обліку внутрішньо переміщених осіб в управлінні з 06.02.2015 по 20.08.2018, про що свідчить видана довідка ВПО від 06.02.2015 № 919017642. 20.08.2018 довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.02.2015 № 919017642, видану на ОСОБА_1 було скасовано, про що зазначено в довідці управління від 27.02.2025 № 230/01-ВА. Повторно ОСОБА_1 звернулася до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради для отримання довідки ВПО лише 20.04.2022. Заявницю взято на квартирний облік як внутрішньо переміщену особу з числа учасників бойових дій, зараховано на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та включено до списку осіб, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, з правом першочергового одержання жилих приміщень як учасника бойових дій відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.04.2023 № 14-28/4 «Про прийняття на облік громадян та зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, внесення змін до облікових справ» зі складом родини 2 особи. Протягом місяця після постановки на квартирний облік ОСОБА_1 заяву та необхідний пакет документів до міської комісії не надала, а звернулася лише 07.03.2025. Відповідно до умов діючої Постанови № 280, термін звернення за призначенням грошової компенсації - місячний строк після взяття на квартирний облік. У зв`язку з означеним право на призначення грошової компенсації, і згідно з умовами діючої Постанови № 280, на цей час відсутнє.

Вважаючи рішення міської комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, протиправним та безпідставним позивач звернувся з даним позовом до суду.

Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 46 Конституції України проголошує, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд врахував ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 20 жовтня 2014 року №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі ЗУ №1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Згідно з ч.2 ст.1 ЗУ №1706-VII адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551XII) до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 5 Закону №3551-XII визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно з підп. 19 ч.1 ст.6 Закону №3551-XII учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2018 р. № 280 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2021 р. № 844) (далі - Порядок) та визначає умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та які потребують поліпшення житлових умов, включені у списки осіб, які станом на 1 червня 2024 р. користуються правом першочергового або позачергового одержання жилих приміщень, за місцем проживання відповідно до законодавства за категоріями, встановленими в пункті 2 цього Порядку (далі - квартирний облік), обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб та інформацію про яких включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних), і звернулися за призначенням грошової компенсації у місячний строк після взяття на квартирний облік.

Згідно з п.4 Порядку за рішенням виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюється комісія щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб про призначення грошової компенсації (далі - комісія).

До складу комісії входять представники виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, структурних підрозділів районних, районних у м. Києві держадміністрацій, на які покладено функції з питань ветеранської політики, з питань соціального захисту населення, економіки, фінансів, квартирного обліку, капітального будівництва, всеукраїнських громадських об`єднань ветеранів (за їх згодою).

Суд урахував, що вказана вище Комісія утворена відповідно до рішення відповідача-1 від 27.07.2018 №790 «Про створення міської комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, про виплату грошової компенсації».

Повноваження вказаної вище Комісії врегульовані п. 5 Порядку, до яких серед інших відносяться прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової компенсації.

Згідно з абз. 1 п.6 Порядку заяву про призначення грошової компенсації внутрішньо переміщена особа або її законний представник чи уповноважений представник подає в паперовій чи в електронній формі (за наявності технічної можливості) до структурного підрозділу районних, районних у м. Києві держадміністрацій, на який покладено функції з питань ветеранської політики, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем перебування на квартирному обліку (далі - місцевий орган) не пізніше ніж у місячний строк після взяття на квартирний облік.

Перелік документів, що додається до вказаної вище заяви визначений у п. 7 Порядку.

Суд урахував, що позивач звертався до відповідача 2 з відповідною заявою та надав необхідний пакет документів, про що відповідач 2 підтвердив у своєму відзиві.

Відповідно до п.8 Порядку місцевий орган не пізніше ніж через десять робочих днів з дати прийняття заяви з усіма необхідними документами вносить до комісії подання про виплату грошової компенсації.

Згідно з п.10 Порядку Комісія протягом п`яти робочих днів з дати надходження подання розглядає його по суті та у присутності внутрішньо переміщеної особи або її законного представника чи уповноваженого представника приймає рішення про призначення (відмову в призначенні/виплаті) грошової компенсації, перегляд рішення, скасування попереднього рішення, надання дозволу на відкриття спеціального рахунка в уповноваженому банку за місцем перебування внутрішньо переміщеної особи на обліку в базі даних, виплату грошової компенсації, яку було призначено і не виплачено або виплачено не в повному обсязі на території, на якій ведуться бойові дії, внутрішньо переміщеній особі, яка перемістилася з території, на якій ведуться бойові дії, за місцем перебування на обліку в базі даних. Повідомлення про розгляд подання надсилається внутрішньо переміщеній особі на адресу задекларованого (зареєстрованого) місця проживання (перебування) або адресу фактичного місця проживання, яка зазначена в заяві, або за допомогою інших засобів зв`язку.

Отже, протягом 5-ти робочих днів з дати надходження подання Комісія має розглянути його по суті та прийняти відповідне рішення.

Вимоги до рішення комісії визначені у п.12 Порядку. Водночас підстави відмови Комісією внутрішньо переміщеній особі у призначенні грошової компенсації перелічені у п. 13 Порядку.

Вказаних вище вимог законодавства щодо оформлення Спірного рішення відповідач-2 дотримався.

Щодо підстав відмови, зазначених у Спірному рішенні.

Згідно з п.2 Порядку право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - внутрішньо переміщені особи), які перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних та звернулися за її призначенням у місячний строк після взяття на квартирний облік.

Відповідно до підп.7-1 п.13 Порядку Комісія відмовляє внутрішньо переміщеній особі у призначенні грошової компенсації з підстави, що внутрішньо переміщена особа звернулася за призначенням грошової компенсації понад встановлений абзацом першим пункту 6 цього Порядку строк. Тобто, підстава для відмови чітко визначена законодавцем.

Згідно з абз.1 п.6 Порядку заяву про призначення грошової компенсації внутрішньо переміщена особа або її законний представник чи уповноважений представник подає в паперовій чи в електронній формі (за наявності технічної можливості) до структурного підрозділу районних, районних у м. Києві держадміністрацій, на який покладено функції з питань ветеранської політики, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за місцем перебування на квартирному обліку (далі - місцевий орган) не пізніше ніж у місячний строк після взяття на квартирний облік.

Щодо вказаних обставин суд урахував, що позивач взятий на квартирний облік 28.04.2023, а за призначенням вказаної вище компенсації звернувся 07.03.2025, що перевищує визначений законодавством місячний строк після взяття на квартирний облік. Отже, розгляд заяви позивача проведено відповідно до вимог вказаного вище законодавства та прийняте за результатами її розгляду Спірне рішення є правомірним.

Відповідно до п. 1, 2 Порядку право на грошову компенсацію мають особи, які одночасно відповідають усім критеріям:

1) Статус ВПО (Особа перебуває на обліку як внутрішньо переміщена);

2) Участь у бойових діях (Особа захищала незалежність України (АТО/ООС, інші визначені випадки);

3) Потреба у житлі (Особа перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов);

4) Відсутність житла (Втратила житло або не має доступу до нього через бойові дії).

Відповідно до п. 3 Порядку компенсація призначається за умови: подання заяви протягом 1 місяця з дня взяття на квартирний облік (тобто облік громадян, які потребують житла); Заява подається до комісії, створеної при органах місцевого самоврядування. Якщо строк подання пропущено - компенсація не призначається (п. 10 Порядку).

Відповідно до інформації управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військової адміністрації Луганської області (далі - управління), ОСОБА_1 разом з донькою, ОСОБА_2 , перебували на обліку внутрішньо переміщених осіб в управлінні з 06.02.2015 по 20.08.2018, про що свідчить видана довідка ВПО від 06.02.2015 №919017642.

20.08.2018 довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.02.2015 № 919017642, видану на ОСОБА_1 було скасовано, про що зазначено в довідці управління від 27.02.2025 № 230/01-ВА.

Повторно ОСОБА_1 звернулася до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради для отримання довідки ВПО лише 20.04.2022.

Разом з тим позивач як до заяви, так і до позову не надала доказів безперервного перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи з 2018 року і до теперішнього часу.

Порядок вимагає, щоб на момент звернення за компенсацією особа перебувала в діючому статусі ВПО. Якщо довідку скасовано, а нову отримано лише після спливу часу - право на компенсацію відсутнє. Тобто сам по собі факт перебування на обліку в минулому не дає юридичних підстав для нарахування грошової компенсації.

Доводи позивача про те, що на час взяття його на квартирний облік він мав право на отримання грошової компенсації і не був обмежений у часі для подання заяви на отримання зазначеної вище грошової компенсації, не обґрунтовані та не враховані, зважаючи на таке.

Так, ст.24 Конституції України встановлює, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Крім того відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Частина 3 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) приписує, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

То ж для вирішення спірних правовідносин застосовується чинна редакція на момент подання позовної заяви (ініціювання позивачем позову в суд та, відповідно, набуття правовідносинами статусу спірних) Порядок щодо призначення грошової компенсації внутрішньо переміщеній особі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач-2 довів, що приймаючи Спірне рішення, діяв в межах, строки та у спосіб передбачені законодавством України. Отже, позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно із його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача-1: виконавчого комітету Дніпровської міської ради, відповідача-2: міської комісії щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник