Справа № 472/324/25
Суддя: Орленко Л. О.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 472/324/25
Провадження №2-а/472/5/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2025 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
з участю секретаря
судового засідання - Чорної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 у селищі Веселинове Миколаївської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4128814 від 22.02.2025 року,
18 березня 2025 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4128814 від 22.02.2025 року.
Ухвалою судді Тустановського А.О. від 24 березня 2025 року провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
12 червня 2025 року дана справа передана на розгляд судді Орленко Л.О., в зв`язку із самовідводом судді Тустановського А.О.
В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що поліцейським СПД №1 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області Харламовим В.В. 22 лютого 2025 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4128814, в якій зазначено, що 22.02.2025 року о 15.17 годині в с-щі Веселинове, вул. Мозолевського, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з частково пошкодженими задніми габаритними вогнями, чим порушив п. 31.4.3.в Правил дорожнього руху України (ч. 1 ст. 121 КУпАП), був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в Правил дорожнього руху України (ч. 5 ст. 121 КУпАП), не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України (ч. 1 ст. 126 КУпАП) та не пред`явив реєстраційний документ, чим порушив п. 2.1.б Правил дорожнього руху України (ч. 1 ст. 126 КУпАП).
До позивача застосовано адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Вважає дану постанову такою, яка не відповідає дійсності, оскільки автомобіль був у справному стані, документи у нього всі були наявні, а поліцейський виніс постанову без будь-яких доказів щодо вчинення ним правопорушень.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Вендель О.М. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 18 липня 2025 року представник позивача подав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав та просив здійснювати розгляд справи у їх відсутність.
Представник відповідача ГУ НП в Миколаївській області Міхняєва М.М. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету підсистеми "Електронний суд". До суду 08 квітня 2025 року надала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що відповідач позовні вимоги не визнає, та зазначила, що стосовно позивача поліцейським правомірно винесено постанову за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, що підтверджується відеозаписом та фотоматеріалами, які додає до відзиву.
Представник позивача Вендель О.М. 10 квітня 2025 року подав до суду відповідь на відзив, в якому просив позовні вимоги задовольнити, та зазначив, що в постанові не зазначено технічний засіб, на який здійснено відеозапис, та не зазначається, що до постанови додаються будь-які докази, в тмоу числі, відеозапис та фотознімки.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, суд дійшов наступного висновку.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, ч. 2 ст. 222 КУпАП наділяє працівників патрульної служби повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і передбаченими ч.1 ст.121 КУпАП.
Відповідно до вимог ч.ч. 2-4 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформляється на місці вчинення правопорушення.
У випадках, передбачених ч.ч. 1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу
Згідно із приписами п.4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.
Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 4128814 від 22.02.2025 року поліцейським СПД №1 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області Харламовим В.В. застосовано до позивача ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.
За змістом постанови 22.02.2025 року о 15.17 годині в с-щі Веселинове, вул. Мозолевського, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з частково пошкодженими задніми габаритними вогнями, чим порушив п. 31.4.3.в Правил дорожнього руху України (ч. 1 ст. 121 КУпАП), був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в Правил дорожнього руху України (ч. 5 ст. 121 КУпАП), не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України (ч. 1 ст. 126 КУпАП) та не пред`явив реєстраційний документ, чим порушив п. 2.1.б Правил дорожнього руху України (ч. 1 ст. 126 КУпАП).
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
За приписами частини 1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За приписами частини 5 статті 121 КУпАП Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За приписами частини 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За приписами ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Частинами 2, 4 вказаної статті визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Частиною 1 статті 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановлено законом.
Крім того, за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Матеріали справи свідчать, що відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Долучені до відзиву на позовну заяву фотографії та відеозапис суд вважає недопустимими доказами, оскільки в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на технічний засіб, якими робились фотознімки та відеозапис, а також в постанові взагалі не вказано, що до неї додаються будь-які докази.
Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, від 24.01.2019 року по справі № 428/2769/17.
Долучений до відзиву рапорт працівника поліції ОСОБА_2 суд не може взяти до уваги та вважає його недопустимим доказом, оскільки будь-які інші допустимі докази відсутні, а рапорт (пояснення) працівника поліції, який виносив оскаржувану постанову може братись судом до уваги лише в сукупності з іншими допустимими та належними доказами винуватості особи, які в матеріалах справи відсутні.
Викладене свідчить про недоведеність у відповідності до ст.77 КАС України правомірності винесеної поліцейським Харламовим В.В. постанови серії ЕНА № 4128814 від 22.02.2025 року, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, що є підставою для визнання її протиправною та скасування, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закриттю.
Крім того, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.
В контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Судом оглянуто та досліджено відеозапис з камери нагрудного реєстратора поліцейського, що знаходиться на цифровому носії інформації DVD-R та міститься в матеріалах справи, на якому зафіксовано спілкування позивача з поліцейськими після зупинки, пояснення поліцейських щодо поставлених позивачу у вину правопорушень. Однак при цьому самого розгляду справи про адміністративне правопорушення на відеозаписі не зафіксовано, а отже суд дійшов висновку, про те, що поліцейським було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Суд звертає увагу на те, що постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення та дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху і має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення, разом з тим, у п. 7 постанови серії ЕНА № 4128814 від 22.02.2025 року не зазначено, що до постанови додано відеозапис та фотоматеріали про фіксування правопорушення.
Відповідно до п. 9 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.
Однак, поліцейським було порушено процедуру розгляду справи, оскільки на відеозаписі чітко вбачається, що поліцейський взагалі не розглядав справу, права позивачу не роз`яснював.
Таким чином, суд дійшов висновку, що такими діями поліцейський порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, а тому було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, не надано до суду жодних належних доказів, які б беззаперечно підтвердили факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, беручи до уваги, що поліцейським було грубо порушено процедуру розгляду справи, то суд вважає притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим, внаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як протиправна, а справа про адміністравтине правопорушення - закриттю.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача ГУ НП в Миколаївській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача ОСОБА_3 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 гривень, що підтверджується квитанцією від 17 березня 2025 року (а.с. 12).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 19, 73, 74, 75, 76, 77, 79, 139, 241 - 246, 271, 286 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4128814 від 22.02.2025 року, - задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4128814 від 22.02.2025 року, винесену поліцейським СПД №1 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області старшим сержантом поліції Харламовим В.В., про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, - закрити.
Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня ухвалення рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко