Справа № 580/8500/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

11 серпня 2025 року Справа № 580/8500/25
м. Черкаси
Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., ознайомившись з матеріалами адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

25.07.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправними дій щодо не проведення перерахунку розміру його грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704) та не оформлення і не подання Головному управлінню Пенсійного фонду України в м.Києві оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2024 відповідно до вимог ст.ст. 43, 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі ЗУ № 2262-ХІІ), положень Постанови №704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови №704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), визначених з посадового окладу та окладу за військовим званням, перерахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії, починаючи з 01.02.2024;

зобов`язання відповідача перерахувати розмір грошового забезпечення позивача з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови №704 та підготувати і надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в м.Києві оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2024 відповідно до вимог ст.ст. 43, 63 ЗУ № 2262-ХІІ, положень Постанови №704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), визначених з посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, перерахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії, починаючи з 01.02.2024.

Обґрунтовуючи зазначив, що проходив військову службу у відповідача та на сьогодні є військовим пенсіонером. Відповідач всупереч вимог закону не перерахував розмір грошового забезпечення позивача та не склав стосовно нього довідку про належний розмір його грошового забезпечення з урахуванням усіх його складових для перерахунку пенсії.

Ухвалою від 30 липня 2025 року суд залишив без руху позовну заяву та надав позивачу строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви.

06.08.2025 від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків (далі Заява), в якій просив визнати поважними причини пропуску строку на подання позовної заяви та відкрити провадження у справі. Обґрунтовуючи зазначив, що відповідь відповідача на заяву отримав 04.07.2025. Позивач звернувся до суду 25.07.2025. Тому вважає, що дотримався, встановленого шестимісячного строку звернення до адміністративного суду зі вказаним позовом.

Перевіривши Заяву, з`ясовано, що недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду від 30 липня 2025 року, не усунені.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас відповідно до ст.233 Кодексу Законів про працю України (далі КЗпП України) у редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Отже, строк звернення до суду зі спором про стягнення належної працівнику заробітної плати обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 та від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21.

Неоднаковий підхід до обчислення процесуального строку звернення до суду для осіб, які звертаюся в один проміжок часу з аналогічним предметом спору до того ж відповідача, свідчитиме про дискримінаційний та упереджений розгляд справи, що в умовах справедливого судочинства не допустиме. Так, ст.24 Конституції України встановлює, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Крім того відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Частина 3 ст.3 КАС України приписує, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. То ж для звернення позивача до суду застосовується чинний на момент подання позовної заяви закон щодо обчислення строків.

Вказаний спір стосується перерахунку розміру його грошового забезпечення, встановленого законом на 01.01.2024.

Отримуючи грошове забезпечення за спірний період протягом 3 місяців з дати отримання, позивач мав право звернутися з позовом щодо невірного його розрахунку.

В ухвалі про залишення позову без руху суд роз`яснив позивачу про те, що він пропустив тримісячний строк на звернення до адміністративного суду з позовною заявою та зобов`язаний надати суду обґрунтовану заяву про поновлення порушеного строку, в якій обґрунтувати для цього підстави, викласти доводи щодо поважності тому причин і надати докази.

Крім того, суд акцентував увагу позивача, що у позовній заяві заявляючи позовні вимоги щодо перерахунку та виплати йому грошового забезпечення не вказав обставин спору. До позовної заяви позивач не надав суду належних, достовірних доказів, достатніх вважати підтвердженими посилання на порушення відповідачем законодавства, а саме не нарахування і не виплати позивачу у заявленому спірному періоді станом на 01.01.2024 грошового забезпечення. Відповідно, відсутні підстави вважати, що позовні вимоги щодо довідки є саме основними, а не самостійними.

Позивач не вказав жодного аргументу щодо поважності причин пропущеного строку на звернення до суду. Будь-яких обставин і фактів, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду щодо перерахунку йому за період з 01.01.2024 грошового забезпечення, у т. ч. протягом розумного строку до відповідача позовна заява не містить. Отже, вона не обґрунтована.

Оскільки викладені у Заяві доводи не підтверджені доказами щодо конкретних обставин і фактів, які позивачу об`єктивно перешкодили звернутися до суду, підстави для поновлення пропущеного строку не підтверджені.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч.5 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч.8 ст.169 КАС України), за умови усунення вказаних підстав для її повернення.

Згідно з ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Пунктом 2 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2011 №3676-VІ Про судовий збір (далі - Закон №№3676-VI) визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Відповідно до ч.2 вказаної статті Закону №3676-VI у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми, в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, повністю.

Сплата судового збору особисто позивачем підтверджується наявною у матеріалах адміністративної справи квитанцією від 20.07.2025 в сумі 1211,20грн. Тому наявні підстави повернути сплачений судовий збір у вказаному розмірі.

Керуючись ст.ст.2-20, 121, 160-161, 169, 237, 241-246, 255, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити повністю у задоволенні заяви вх. від 06.08.2025 про поновлення строку звернення до суду.

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії.

2. Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України сплачений згідно з квитанцією від 20.07.2025 судовий збір за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в загальній сумі 1211,20грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

3. Копію ухвали, позовну заяву та додані до неї документи направити ОСОБА_1 .

4. Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з тими ж позовними вимогами.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

СуддяАнжеліка БАБИЧ