Справа № 200/121/25
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року Справа№200/121/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до

відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії щодо відмови у розрахунку пенсії за віком в розмірі відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати провести з 02.12.2024 перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 02.12.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок розміру пенсії з урахуванням положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідач 1 відмовив у такому перерахунку у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1.

Вважає таку відмову протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Протоколом повторного автоматичного розподілу справи між суддями від 14.05.2025 справу передано на розгляд судді Олішевській В.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року залучено до участі у справі у якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, не погодившись із позовними вимогами, надало відзив на позовну заяву, мотивований наступним.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV з 08.01.2019.

Позивач звернувся із заявою від 08.11.2024 № 3001 про перерахунок пенсії, а саме про переведення на пенсії за віком та обчислення пенсії в розмірі 80 % від заробітної плати. Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення про відмову від 15.11.2024 № 30.

Позивач звернувся із заявою від 18.11.2024 № 3104 про перерахунок пенсії, а саме про переведення на пенсію за віком. Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення про відмову від 26.11.2024 № 30.

Позивач звернувся з інформаційним запитом, зареєстрованим за № 31428/ С-0500-24 від 02.12.2024.

На вищезазначений запит Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь листом № 34822-31428/С-02/8-0500/24 що страховий стаж позивача становить 36 років 10 місяців 8 днів, в тому числі додатковий стаж за роботу на підземних роботах за Списком №1 - 13 років. Пільговий стаж по Списку №1 склав 13 років 2 місяці. Отже, право на проведення перерахунку відповідно до ст.8 Закону №345 відсутнє.

Запит від 02.12.2024 не є заявою в розумінні Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку № 22-1, а отже рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не приймалось.

Розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено відповідно до вимог чинного законодавства.

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надало до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечувало проти задоволення позовних вимог та зазначило наступне.

08.11.2024 позивач звернувся Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

15.11.2024 за принципом екстериторіальності Головним управлінням в Миколаївській області розглянуто заяву від 08.11.2024 та додані до неї документи та прийнято рішення № 30 про відмову в здійсненні перерахунку пенсії.

Страховий стаж позивача становить 31 рік 11 місяців 15 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 1 становить 13 років.

До пільгового стажу зараховані слідуючі періоди роботи в ВП Шахта 1- 3 Новогродівська ДП Селідвугілля з 25.03.1987 по 30.11.1987, з 05.12.1987 по 31.05.1988, з 03.06.1988 по 30.06.1989, з 04.07.1989 по 30.06.1990, з 05.07.1990 по 28.02.1991, 03.03.1991 по 31.03.1992, з 05.04.1992 по 31.01.1993, з 02.02.1993 по 31.05.1994, з 18.06.1994 по 30.11.1995, з 05.12.1995 по 31.05.1996, з 23.06.1996 по 31.12.1997, з 11.02.1998 по 12.01.2000, з 01.02.2000 по 31.03.2000, з 08.04.2000 по 21.05.2000, з 04.12.2000 по 10.04.2001. До пільгового стажу не враховано період роботи, а саме 1987 рік допоміжна гірничорятувальна команда - 4 дні, 1988 рік відрядження 2 дні, 1989 рік страйк 3 дні, 1990 рік 1 день страйк та 3 дні б/відпустка, 1991 рік 1 день відрядження та 1 день страйк, 1992 рік 4 дні б/справка, 1993 рік 1 день страйк, 1994 рік 17 днів відрядження, 1995 рік 4 дні б/відпустка, 1996 рік 7 днів страйк та 15 днів б/ відпустка,1998 рік 10 днів б/відпустка, 2000 рік 14 днів відсутні спуски в шахту та 6 днів б/відпустка.

У задоволенні позову просив відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності у відповідності до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

08 листопада 2024 року позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою про перехід на пенсію за віком за Списком № 1 та зміною надбавки у відповідності до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 15 листопада 2024 року № 30 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії.

Рішення мотивоване наступним.

До заяви надано, зокрема, довідки про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.12.2017 № 26/965, виданих Міністерством енергетики та вугільної промисловості України ДП Селидвугілля ВП ш. 1-3 Новогродівська та довідка про заробітну плату від 15.01.2018 № 11/01р, видана Міністерством енергетики та вугільної промисловості України ВП шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидвугілля.

При розгляді звернення встановлено, що з урахуванням наданих довідок про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.12.2017 № 26/965, виданих Міністерством енергетики та вугільної промисловості України ДП Селидвугілля ВП ш. 1-3 Новогродівська у заявника відсутні 15 років на підземних роботах. Питання щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням наданої довідки про заробітну плату від 15.01.2018 № 11/01р, виданої Міністерством енергетики та вугільної промисловості України ВП шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидвугілляможливо розглянути після проведення перевірки первинних документів, на підставі яких вона видана.

Згідно із наявними документами в електронній пенсійній справі без врахування довідки про заробітну плату від 15.01.2018 № 11/01р, проведено розрахунок пенсії.

В результаті встановлено, що переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1058-IV є недоцільним, оскільки розмір пенсії зменшується.

18 листопада 2024 року позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області від 26 листопада 2024 року № 30 відмовлено позивачу у переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (Список № 1).

Рішення мотивоване тим, що за документами, наявними в матеріалах електронної пенсійної справи, зменшується коефіцієнт страхового стажу, доплата за понаднормовий стаж та розмір пенсії заявника.

02 грудня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою, у якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком за Списком № з урахуванням положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Вказану заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області у порядку Закону України «Про звернення громадян».

Листом від 26.12.2024 № 34822-31428/С-02/8-0500/24 повідомлено позивача, що за матеріалами електронної пенсійної справи його страховий стаж становить 36 років 10 місяців 8 днів, в тому числі додатковий стаж за роботу на підземних роботах за Списком №1 - 13 років. Пільговий стаж по Списку №1 склав 13 років 2 місяці.

Право на проведення перерахунку відповідно до ст.8 Закону №345 відсутнє.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Приписами статті 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" (далі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Також суд звертає увагу, що абзац 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058 містить аналогічні положення, які викладені у статті 8 Закону № 345-VI.

Таким чином, необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом № 345-VI є зайнятість на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України не менше 15 років.

Аналіз наведеної норми свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону № 345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Під повним робочим днем розуміють виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше як 80% робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, професій чи посад, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних із виконанням певних трудових обов`язків (п. 2 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах № 383).

Суд зазначає, що відповідно до наданих відповідачем розрахунків стажу позивача форми РС-право, стаж позивача за Списком № 1 становить 18 років 5 місяців 24 дні.

Разом з тим, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи, до пільгового стажу позивача за постановою № 202, підземні сп. 1 зараховані наступні періоди: з 25.03.1987 по 30.11.1987, з 05.12.1987 по 31.05.1988, з 03.06.1988 по 30.06.1989, з 04.07.1989 по 30.06.1990, з 05.07.1990 по 28.02.1991, з 03.03.1991 по 31.03.1992, з 05.04.1992 по 31.01.1993, з 02.02.1993 по 31.05.1994, з 18.06.1994 по 30.11.1995, з 05.12.1995 по 31.05.1996, з 23.06.1996 по 31.12.1997, з 11.02.1998 по 12.01.2000, з 01.02.2000 по 31.03.2000, з 08.04.2000 по 21.05.2000, з 04.12.2000 по 10.04.2001.

Загальна тривалість вказаних періодів роботи відповідно шляхом складання тривалості кожного вказаного періоду за графою «стаж на право» становить 13 років 2 місяці, що узгоджується з поясненнями Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, наданими у відзиві на позовну заяву, та листі від 26.12.2024 № 34822-31428/С-02/8-0500/24.

Суд зазначає, що періоди навчання позивача за фахом (3 роки 2 місяці 11 днів) та проходження ним військової служби (2 роки 1 місяць 7 днів) зараховано до пільгового стажу за Списком № 1.

Отже, відповідачем 2 при розгляді заяви позивача від 08.11.2024 не враховано до стажу позивача, який дає право на розрахунок пенсії у відповідності до положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періоди його навчання за фахом та проходження військової служби.

Відповідно до довідки Селідівського профейсійного ліцею від 16.09.2021 № 314 позивач зарахований наказом від 31.08.1981 № 12 -к та відрахований наказом від 17.11.1984 № 28-к.

Атестат № 373206.

Присвоєно кваліфікацію: «Електрослюсар підземний, машиніст підземних установок» з розряду.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04 листопада 2024 року № 07/8543, позивач у період з 23 листопада 1984 року по 29 грудня 1986 року проходив строкову військову службу у Збройних Силах.

Згідно пункту в) частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ) визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У постановах від 06.03.2019 у справі №345/4570/16-а та від 11.07.2019 у справі №345/3954/16-а Верховний Суд дійшов правового висновку, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» необхідно розглядати у нерозривному зв`язку зі списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Отже, відповідачем 2 протиправно не зараховано до стажу позивача за Списком № 1, який дає право на розрахунок пенсії за віком в розмірі відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періодів його навчання та проходження строкової військової служби.

Таким чином, загальний розмір стажу позивача за Списком № 1, який дає право на розрахунок пенсії за віком в розмірі відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періодів його навчання та проходження строкової військової служби з урахуванням зазначених вище періодів становить 18 років 5 місяців 24 дні, що у повній мірі узгоджується із розрахованою відповідачем 2 тривалістю пільгового стажу позивача за Списком № 1.

Суд зазначає, що незарахування решти періодів роботи позивача не є спірним в даній справі, і не оскаржується позивачем з огляду на викладені ним у позовній заяві пояснення.

Крім того, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до п. 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Суд зазначає, що саме 08 листопада 2024 року позивач первинно звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення на пенсію за віком та розрахунком розміру пенсії із врахуванням положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Вказану заяву було розглянуто відповідачем 2 та саме ним первинно було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком та її розрахунку у відповідності до ст.8 Закону № 345-VI.

Отже, саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 15.11.2024 № 30 було невірно застосовано положення статті 8 Закону № 345-VI.

Звернення позивача із заявами від 18.11.2024 та від 02.12.2024 стали наслідком вказаних протиправних дій відповідача 2.

Крім того, лист Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.12.2024 № 34822-31428/С-02/8-0500/24 не є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень та не породжує для позивача жодних правових наслідків.

Таким чином, порушені права позивача підлягають поновленню з моменту його первинного звернення, тобто, з 08.11.2024.

Щодо позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію за віком суд зазначає наступне.

На момент первинного звернення до пенсійного органу 08.11.2024 позивач отримував пенсію по інвалідності, пенсія за віком позивачу призначена не була, позивач є отримувачем пенсії по інвалідності і станом на дату розгляду цієї справи по суті.

Суд зазначає, що прийняття рішення про наявність у позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах віднесено до дискреційних повноважень Пенсійного органу.

Таким чином, в цій частині вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, з метою повного та всебічного захисту порушених прав позивача, суд доходить до висновку про необхідність змінити обраний позивачем спосіб захисту, вихід за межі позовних вимог та часткове задоволення позову шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято від 15.11.2024 № 30;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 листопада 2024 року та прийняти відповідне рішення, виходячи із тривалості стажу за Списком № 1, який дає право на розрахунок розміру пенсії у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до статті 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" у загальному розмірі 18 років 5 місяців 24 дні.

Суд зазначає, що вказаний спосіб захисту буде належним та достатнім для поновлення порушених прав позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що підставою до звернення до суду стало протиправне рішення відповідача, суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято від 15.11.2024 № 30.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (місцезнаходження: вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 08 листопада 2024 року та прийняти відповідне рішення, виходячи із тривалості стажу за Списком № 1, який дає право на розрахунок розміру пенсії у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до статті 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" у загальному розмірі 18 років 5 місяців 24 дні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (місцезнаходження: вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 11 серпня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська