Справа № 420/7749/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7749/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

08 серпня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, в якій позивач просить суд:

визнати рішення комісії і Акт №96 розслідування нещасного випадку від 31.01.2025 протиправним;

скасувати рішення комісії і Акт №96 розслідування нещасного випадку від 31.01.2025.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування рішень задоволено:

визнано протиправним та скасовано Акт розслідування нещасного випадку №96 від 31.01.2025 (форма Н-1/НПВ), який затверджено 31.01.2025 начальником ГУНП в Херсонській області;

зобов`язано Головне управління Національної поліції в Херсонській області провести повторне розслідування нещасного випадку, який стався 02.01.2024 зі старшим інспектором сектору ювенальної превенції Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

30 липня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Сігнаєвського А.О. про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просить:

визнати поважними причини пропуску строку на подачу до суду доказів понесення судових витрат та поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Національної поліції в Херсонській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

В обґрунтування заяви представник зазначив, що у позовній заяві позивач надав попередній розрахунок судових витрат, а саме: судовий збір 1211,20 грн., послуги банка 12,11 грн. на суму 1223,31 грн.; видатки на правову допомогу в розмірі 20000 грн. Також представник позивача надає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом: опис години вартість підготовка та подача позову 5 годин 10 000 грн., підготовка та подача відповіді на відзив 5 годин 10 000 грн., а також докази понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката розмірі 20 000 грн.

Від представника відповідача клопотань та заперечень не надходило.

Водночас, у змісті відзиву на позовну заяву, представник відповідача заперечив проти заявлених витрат, вважає їх необґрунтованими та неспівмірними.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з матеріалів справи до позовної заяви подані копія ордеру адвоката на надання правничої допомоги та копія квитанції про сплату судового збору, в свою чергу договору та детальний опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги не подано.

Враховуючи критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи є незначної складності, а отже в даному випадку витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. є завищеними.

Представник відповідача вказує, що зазначена сума за надані послуги, є надто завищеною враховуючи те, що переданий на вирішення суду спір є нескладним, з точки зору права, не потребує вивчення значної нормативно-правової бази.

Крім того, подання позовної заяви до суду носить організаційно-технічний характер і не може охоплюватися поняттям «правнича допомога».

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням категорії та складності справи, представник відповідача вважає, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 20 000,00 грн. не є пропорційним, як для розгляду справи в суді першої інстанції та завищеним.

Вивчивши подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи в частині, що стосуються поданої заяви, суд дійшов висновку про те, що подана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст.252 КАС України).

Враховуючи, що справа №420/7749/25 розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то судом розглянуто заяву про ухвалення додаткового рішення у письмовому провадженні.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1,2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Частинами 4-7 ст.134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

На підтвердження розміру витрат зі сплати професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом даної справи до суду надані копії документів, зокрема: копія ордеру про надання правничої допомоги адвокатом Сігнаєвським Андрієм Олеговичем позивачу - ОСОБА_1 ; копія Договору (про надання правової допомоги) від 10.03.2025 року; копія Порядку оплати гонорару від 10.03.2025 року, копія платіжної інструкції № 0.0..1 від 14.05.2025 року про сплату грошових коштів на суму 20 000 грн.

Відповідно з п.1.1 Договору, адвокат зобов`язується надати правову допомогу (захист прав та представництво інтересів Клієнта), у тому числі, за окремими дорученнями Клієнта, у зв`язку з: оскарженням рішення комісії і акту №96 розслідування нещасного випадку протиправним.

Відповідно до п. 2.1. Договору, 2.1. клієнт несе обов`язки: сплатити гонорар Адвокату у розмірі та у строк встановлений згідно з Додатком 1, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Як вбачається з копії Порядку оплати гонорару, гонорар Адвоката складає:

10000 (десять тисяч) гривень - підготовка позову;

10000 (десять тисяч) гривень підготовка відповіді на відзив.

Оплата гонорару здійснюється клієнтом у гривнях шляхом безготівкового банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок Адвоката.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Дослідивши зміст наданих адвокатом доказів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу не є обґрунтованими та пропорційними до об`єму наданих послуг, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн є завищеними, з огляду на таке.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України, суд вважає необхідним врахувати такі висновки Верховного Суду.

Так, у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі №826/841/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Таким чином, витрати на правничу допомогу мають бути фактичними в розрізі реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а їх розмір повинен бути обґрунтований та документально підтверджений.

Верховний Суд в постанові від 11 березня 2025 року по справі №260/4202/24 зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Наведене вище дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, має право на відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, у разі, якщо доведено, що останні були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

В постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Вказана позиція підтримана Верховним Судом в постановах від 01 червня 2022 року по cправі № 910/1929/19, від 18 травня 2022 року по cправі № 911/1825/20, від 23 лютого 2022 року по cправі № 914/653/21, від 15 червня 2021 року по справі № 912/1025/20, від 24 грудня 2024 року по справі № 380/25725/21.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що дана справа належить до категорії справ незначної складності та розглянута за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Окрім того, суд зазначає, що відповідь на відзив, що подана адвокатом Сігнаєвським Андрієм Олеговичем, містить аналогічні доводи, що вказані у позовній заяві.

Суд зауважує, що особа може сплатити адвокату в якості гонорару будь-яку суму, але відшкодуванню за нормами КАС України підлягають лише ті витрати на професійну правничу допомогу, які є реальними, необхідними, фактичними та доведеними належними доказами.

Враховуючи фактичний об`єм наданих послуг з правничої допомоги, в розрізі критеріїв їх реальності та необхідності, суд дійшов висновку, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 3000 грн, які необхідно стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань, оскільки рішенням цього суб`єкта владних повноважень порушені права та інтереси позивача, про що ухвалити додаткове рішення по справі №420/7749/25.

Стосовно визнання поважними причини пропуску строку на подачу до суду доказів понесення судових витрат та поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, то суд вказує про таке.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до Довідки про доставку електронного листа, рішення суду від 23.07.2025 доставлено до електронного кабінету представника позивача адвоката Сігнаєвського Андрія Олеговича 23.07.2025 о 22 год. 31 хв.

За приписами ч.5 ст.18 КАС України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Як зазначено у ч. 10, 11 ст.251 КАС України, судові рішення вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

За приписами ч.6 ст.251 КАС України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Як вже зазначено судом, копію рішення суду від 23.07.2025 доставлено до електронного кабінету представника позивача 23.07.2025 о 22 год. 31 хв.

При цьому, заява про ухвалення додаткового рішення сформована в системі «Електронний суд» саме 29.07.2025 року.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви щодо визнання поважними причин пропуску строку на подачу до суду доказів понесення судових витрат та поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, у зв`язку із тим, що представником позивача не пропущено строк звернення до суду.

Керуючись ст. ст.132, 137, 139, 243, 246, 252, 255, 293, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ :

Відмовити в задоволенні заяви щодо визнання поважними причин пропуску строку на подачу до суду доказів понесення судових витрат та поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, у зв`язку із тим, що представником позивача не пропущено строк звернення до суду.

Заяву представника позивача адвоката Сігнаєвського Андрія Олеговича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області (вул. Лютеранська, буд. 4, м. Херсон, Херсонська обл., 73000, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати професійної правничої допомоги у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дмитро БАБЕНКО