Справа № 160/12569/25
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить: визнати протиправним та скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_1 від 19.03.2025 р. № 113 "Про результати службового розслідування", яким начальника штабу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 за порушення вимог статей 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення "догана", притягнуто до повної матеріальної відповідальності у розмірі завданої шкоди, яка складає 218 840,70 грн., шляхом стягнення (утримання) з його грошового забезпечення начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 завданої шкоди у розмірі 218 840,79 грн. (п.11 Наказу); не виплачувати начальнику штабу ВЧ НОМЕР_1 йому щомісячну премію за березень 2025 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 19.03.2025 року пунктами 4, 5, 14 та 15 наказу № 113 командира ВЧ НОМЕР_1 Збройних Сил України "Про результати службового розслідування" його, як заступника начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 , за порушення вимог статей 16, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення "догана", а також притягнуто до повної матеріальної відповідальності у розмірі: завданої шкоди, що становить 218 840,70 грн. шляхом стягнення (утримання) з його грошового забезпечення суму завданої шкоди у вказаному розмірі. Підставами прийняття такого наказу стали матеріали службового розслідування по ВЧ НОМЕР_1 за фактом виявлених розбіжностей щодо платіжних відомостей між штабом та фінансово-економічною службою. З спірним наказом він не погоджується, оскільки дисциплінарного проступку пов`язаного з спричиненням збитків в розмірі 671 323,86 грн. не скоював. Так в спірному наказі вказано, що ним порушені ст.ст.16, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ. Однак, спірний наказ не містить відомостей про конкретний нормативно-правовий акт, який ним був порушений, оскільки ст.16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ відсилає до інших нормативно-правових актів, якими б були встановлені його службові обов`язки за посадою. Стосовно порушення ст.59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, то ст.59 знаходиться в розділі 2 під назвою "Загальні обов`язки командирів (начальників), а в Статуті зазначено, що "Командир (начальник) є єдиноначальником особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу)" за забезпечення держаної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову психологічний стан, збереження життя особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних цінностей; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості, дисципліну, морально-зміцнення здоров`я в ст.59 Статуту чітко зазначені обов`язки командира (начальника), в тому числі встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який би гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України. Вказане й стало підставою для звернення до суду з позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Вказаною ухвалою суду також витребувано від відповідача матеріали службового розслідування, проведеного на підставі наказу ВЧ НОМЕР_1 від 19.03.2025 р. №113 "Про результати службового розслідування"; наказ ВЧ НОМЕР_1 "Про результати службового розслідування" від 19.03.2025 р. №113, рапорт старшого лейтенанта ОСОБА_1 від 20.01.2025 р. №1447; рапорт ОСОБА_1 від 09.01.2025 р. № 655 про ненадання начальником ФЕС відомостей для зустрічної перевірки розрахунково-платіжних відомостей та штату ВЧ НОМЕР_1 ; рапорт ОСОБА_1 від 14.01.2025 р. №1164 про неможливість проведення всебічної перевірки нарахованого грошового забезпечення зі штатом ВЧ НОМЕР_1 ; рапорт ОСОБА_1 від 19.02.2025 р. №4685 про ненадання начальником ФЕС розрахунково-платіжних відомостей в неповному обсязі; рапорт начальника штабу ОСОБА_2 від 16.03.2025 р. №7303 про надання фінансово-економічною службою розрахунково-платіжних відомостей в неповному обсязі.
На виконання вимог ухвали суду 20.05.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що підставою для застосування до військовослужбовця відповідальності є наявність шкоди, протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов?язків військової служби або службових обов?язків. 01.12.2024 року згідно із наказом №347 старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 . В порушенні статті 8 Закону №160-ІХ в якій визначено, що посадові (службові) особи зобов`язані доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів. Заступником начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_1 було подано рапорт №1447 лише 20.01.2025 року щодо виявлених розбіжностей при опрацюванні платіжних відомостей наданих в електронному виді фінансово-економічною службою. 20.01.2025 року видано наказ №945 агд "Про призначення службового розслідування" та доручено проведення службового розслідування заступнику командира ВЧ НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу капітану ОСОБА_3 , з метою уточнення причин і умов, що сприяли допущенню розбіжностей у платіжних відомостях під час звірки стройової частини НОМЕР_1 та фінансово-економічної служби, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення. 24.02.2025 року заступником командира ВЧ НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу капітаном ОСОБА_3 складено рапорт про надання копії документів. 08.03.2025 року ОСОБА_1 була вручена пам?ятка про права військовослужбовців, стосовно якого проводиться службове розслідування. В ході проведення службового розслідування та співставлення відомостей ФЕС та стройової частини НОМЕР_1 було з?ясовано, що в період з листопада по грудень 2024 року відносно 47 військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 було здійснено надлишкові виплати грошових коштів. Дані випадки здійснення надлишкових виплат були зумовлені неналежним виконанням функціональних обов?язків посадовими особами. Встановлена надлишкова виплата спричинена тим, що посадовими особами штабу ВЧ НОМЕР_1 , а саме: начальником штабу та старшим помічником начальнику штабу з кадрів і стройової частини, накази командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) доводились невчасно або взагалі не доводились. Також, було з?ясовано, що стройовою частиною ВЧ НОМЕР_1 , для фіксування передачі витягів з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) до органу ФЕС, був заведений відповідний журнал лише в січні 2025 року. З 56 військовослужбовців, по яким проводиться поточне службове розслідування, факти зайве нарахованого та виплаченого грошового забезпечення підтвердились відносно 47 військовослужбовців (відносно 9 осіб переплати відсутні). Загальна сума надлишкових виплат військовослужбовцям складає 671 323,86 грн., чим було завдано матеріальних збитків на загальну суму у зазначеному розмірі. З вищевказаної суми депоновано на рахунку Держказначейства - 252 388,37 грн.
Також встановлено ряд розбіжностей, які виявляються у відсутності пунктів деяких наказів командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині), які зберігались в архіві ФЕС ВЧ НОМЕР_2 з тими витягами з наказів (по стройовій частині), які надавались штабом ВЧ НОМЕР_1 . Вищевказані розбіжності підтверджуються матеріалами та додатками службового розслідування. Таким чином, є підстави вважати, що відбувалося редагування наказів командира ВЧ НОМЕР_3 (по стройовій частині) посадовими особами штабу ВЧ НОМЕР_1 , після надання цих витягів до ФЕС, без повторного доведення корегованих витягів до Об?єднаної бухгалтерської служби. На підставі викладених фактів 11.04.2025 р. до правоохоронних органів направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення капітаном ОСОБА_1 . Також, в архіві ФЕС ВЧ НОМЕР_2 відсутні витяги з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині), а саме: №353 від 05.12.2024 року, №354 від 06.12.2024 року, №355 від 07.12.2024 року, №366 від 18.12.2024 року, №367 від 19.12.2024 року, №370 від 22.12.2024 року, №374 від 26.12.2024 року, №375 від 27.12.2024 року, №378 від 30.12.2024 року, №379 від 31.12.2024 року. Таким чином, є підстави вважати, що дані накази не були доставлені до Об`єднаної бухгалтерської ФЕС. Належна підготовка проектів наказів, так саме як і доведення наказів командира ВЧ НОМЕР_3 (по стройовій частині) мало бути забезпечене старшим помічником начальника штабу з кадрів і стройової частини, чого зроблено не було. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви повністю.
До суду 27.05.2025 року від позивача надійшла відповідь, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що доводи відповідача у відзиві є такими, що не відповідають дійсності, оскільки передача витягів з наказів до ФЕС відбувалося відповідно до "Положення про спільне фінансове господарювання військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 ", яке було розроблено згідно із наказом командира ВЧ НОМЕР_4 №243 від 23.04.2023 року. Підтвердженням своєчасної передачі наказів до фінансової служби військової частини свідчить та обставина, що накази були груповими, тобто в одному наказі зазначено про вибуття кількох військовослужбовців, з яких частина військовослужбовців знімалася з грошового забезпечення, а частина не знімалася. Відомості службового розслідування є суперечливими, оскільки військовослужбовець, який вибуває з військової частини, фінансовою службою знімається не тільки з грошового забезпечення, а ще й з продовольчого (котлового) забезпечення. Окремо вказав, що ним на початку 2025 року подавалися рапорти про неможливість проведення узагальнення та звірки розрахунково-платіжних відомостей та штату військової частини, оскільки фінансово-економічна служба не надавала необхідних відомостей в повному обсязі. В зв?язку з тим, що фінансово-економічна служба так і не надавала необхідних відомостей для звірки, начальник штабу ОСОБА_2 в березні 2025 року також подав рапорт до командира, а по результату у цьому питанні він отримав для ознайомлення наказ №113 від 19.03.2025 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Після ознайомлення із службовим розслідуванням та наказом №113 від 19.03.2025 року ним в установленому порядку 10.04.2025 року була подана скарга на цей наказ, але станом на 26.05.2025 року будь-якої відповіді про результати розгляду скарги не повідомлено. За таких обставин, позивач просив суд позов задовольнити з підстав викладених у ньому.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві та у відповіді на відзив, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що відповідно до витягу із наказу ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.12.2024 року №347, старшого лейтенанта ОСОБА_1 старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини ВЧ НОМЕР_1 , призначено наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по особовому складу) від 29.11.2024 року №648 на посаду заступника начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 , НОМЕР_5 , наказано вважати таким, що справи і посаду прийняв та з 01.12.2024 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 4 650 грн. на місяць, на шпк "капітан".
Згідно із витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 20.01.2025 р. № 945 "Про призначення службового розслідування", відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України від 21.11.2017 року №608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року №1503/831371 та на підставі рапорту заступника начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 від 20.01.2025 року №1447, з метою уточнення причин і умов, що сприяли допущенню розбіжностей у платіжних відомостей щодо військовослужбовців, відповідно до вищевказаного рапорту, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення наказано провести службове розслідування за фактом допущення розбіжностей у платіжних відомостях щодо військовослужбовців, відповідно до рапорту заступника начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 .
Зі змісту наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 19.03.2025 року №113 "Про результати службового розслідування" встановлено, що:
В ході службового розслідування встановлено, що в період з листопада 2024 року по грудень 2024 року відносно 47 військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 було здійснено надлишкові виплати грошових коштів. Дані випадки здійснення надлишкових виплат були зумовлені неналежним виконанням функціональних обов`язків посадовими особами.
Загальна сума надлишкових виплат військовослужбовцям складає 671 323,86 грн., чим було завдано матеріальних збитків на загальну суму 671 323,86 грн. (З вище вказаної суми депоновано на рахунок Держказначейства - 233 642,46 грн.).
Встановлена надлишкова виплата спричинена тим, що посадовими особами штабу ВЧ НОМЕР_1 , а саме: начальником штабу та старшим помічником начальника штабу з кадрів і стройової частини, накази командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) в період з листопада 2024 року по грудень 2024 року доводились несвоєчасно, що підтверджується матеріалами справи або взагалі не доводились (що підтверджується відсутністю наказів в архіві ФЕС А1363) до працівників Об`єднаного фінансово-економічного органу ВЧ НОМЕР_1 та ВЧ НОМЕР_2 .
Належна підготовка проектів наказів, так саме як і доведення наказів командира ВЧ НОМЕР_3 (по стройовій частині) мало бути забезпечене старшим помічником начальника штабу з кадрів і стройової частини, чого зроблено не було. Старший помічник начальника штабу з кадрів і стройової частини ВЧ НОМЕР_6 , відповідно до ст.59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов?язаний встановлювати у військовій частині такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України, чого не було зроблено. Відтак, встановлено вину заступника начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 - капітана ОСОБА_1 у завданні збитків ВЧ НОМЕР_1 (який в період з листопада 2024 по грудень 2024 року виконував обов?язки старшого помічника начальника штабу та ТВО старшого помічника начальника штабу), що виявляється у недоведені наказів командира: несвоєчасному та неточному доведенні до підрозділів і служб наказів командира.
Також встановлена вина начальника штабу - заступника командира ВЧ НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 , що виявляється в слабкому контролі до підлеглого особового складу, адже згідно пункту 1.15. Інструкції з діловодства у Збройних Силах України: "Безпосередня відповідальність за забезпечення правильної організації діловодства і контролю за його веденням покладається на начальника штабу (заступника керівника згідно з розподілом обов?язків) військової частини (установи)". Службовим розслідуванням встановлено вину начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 у формі неналежного контролю за організацію своєчасного й правильного доведення до підрозділів і служб наказів командира.
Під час проведення службового розслідування було встановлено, що накази командира ВЧ НОМЕР_3 (по стройовій частині), не були доведені шляхом своєчасної передачі керівнику Об?єднаної бухгалтерської служби - у день видання наказу, як це передбачено пунктом 2.2 Положення про спільне фінансове господарство ВЧ НОМЕР_2 та ВЧ НОМЕР_1 , відповідальність за що лежить на начальнику штабу ВЧ НОМЕР_1 .
Своїми діями начальник штабу - заступник командира ВЧ НОМЕР_1 капітан ОСОБА_2 порушив вимоги статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; статті 69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; пункт 2.2. Положення "Про створення спільного фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 " затвердженого Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №243 від 23.04.2023 року.
Своїми діями заступник начальника штабу - капітан ОСОБА_1 (в період з листопада 2024 року по грудень 2024 року виконував обов`язки старшого помічника начальника штабу та ТВО старшого помічника начальника штабу) порушив вимоги статті 16 Статуту служби Збройних Силу України, статті 59 Статуту служби Збройних Силу України.
Збитки заподіяні з сукупної вини у формі необережності:
начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 - в розмірі 218 840,70 грн.
заступника начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 в розмірі 218840,70 грн.
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 19.03.2025 року №113 "Про результати службового розслідування", було вирішено:
"1.Службове розслідування вважати завершеним.
2. Начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 за порушення статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 2.2. Положення "Про створення спільного фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_3 " - притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення "догана".
3. Притягнути до повної матеріальної відповідальності у розмірі завданої шкоди, що становить п`ятдесят відсотків завданої з його вини шкоди і складає 218 840,70 грн. - начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 .
4. Заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_5 за порушення вимог статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення "догана".
5. Притягнути до повної матеріальної відповідальності у розмірі завданої шкоди, що становить п`ятдесят відсотків від завданої з його вини шкоди і складає 218 840,70 грн. - заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_5 .
6. Начальнику штабу військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_6 в термін до 28.03.2025 року провести профілактичну роботи щодо недопущення аналогічних правопорушень, посилити контроль за своєчасною підготовкою наказів та їх доведенням особам, яких вони стосуються.
7. Начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 лейтенанту ОСОБА_7 посилити контроль за дотриманням вимог наказу МОУ №260 від 07.06.2018 року "Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям 3С України та деяким іншим особам" та дотриманням вимог Положення "Про створення спільного фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_3 " затвердженого Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №243 від 23.04.2023 року.
8. ТВО заступника командира військової частини НОМЕР_3 з психологічної підтримки персоналу старшому лейтенанту ОСОБА_8 встановленим порядком підготувати повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Державного бюро розслідувань міста Полтава, Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері та ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо фактів зайве нарахованого та виплаченого грошового забезпечення військовослужбовцям, допущені начальником штабу військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_9 та заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_10 .
9. Начальнику фінансово-економічної служби військової частин НОМЕР_1 лейтенанту ОСОБА_7 занести суму завдано школи в розмірі 671 323,86 грн. (з вищевказаної суми депоновано на рахунку Держказначейства - 233 642,46 грн.) до Книги обліку нестач по фінансові економічній службі.
10. Начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_3 лейтенанту ОСОБА_7 занести суму шкоди завданої начальником штабу військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_9 в розмірі 218 840,70 грн. до Книги грошових стягнень та нарахувань.
11. Стягнути (утримати) з грошового забезпечення начальника штабу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 суму завдано ним шкоди в розмірі 218840,70 грн. Стягнення (утримання) здійснювати в порядку, встановленому положеннями статті 13 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".
12. Відповідно до пункту 4 розділу XVI "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, не виплачувати начальнику штабу військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_6 щомісячну премію за березень 2025 року.
13. Начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 лейтенанту ОСОБА_7 занести суму шкоди завданої заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_10 в розмірі 218 840,70 грн до Книги грошових стягнень та нарахувань.
14. Стягнути (утримати) з грошового забезпечення заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_5 суму завданої ним шкоди в розмірі 218 840,70 грн. Стягнення (утримання) здійснювати в порядку, встановленому положеннями статті 13 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".
15. Відповідно до пункту 4 розділу XVI "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, не виплачувати заступнику начальника штабу військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_11 щомісячну премію за березень 2025 року.
16. Начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 вжити заходів щодо повернення надлишково виплачених сум грошового забезпечення які депоновані на рахунку Держказначейства і складають 233 642,46 грн.
17. Помічнику командира батальйону з правової роботи військової частини НОМЕР_3 - начальнику відділу старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_12 наказ довести до посадових осіб в частині, що їх стосується.
18. Контроль за виконанням наказу покласти на начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 .".
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 року №2232 (далі - Закон №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України встановлені загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.
За приписами ст.16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Статтею 35 Статуту визначено, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.
Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 .03.1999 року №551-XIV.
Відповідно до ст.ст.4, 5 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби. За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Приписами ст.6 Дисциплінарного статуту встановлено право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження.
Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.
Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.
У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.
За невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення, що передбачено ст.45 Дисциплінарного статуту.
Статтею 48 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: зауваження; догана; сувора догана; позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); пониження в посаді; пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Статтями 83-95 Дисциплінарного статуту встановлений порядок накладення дисциплінарних стягнень.
Так, за правилами ст.83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Статтею 84 Дисциплінарного статуту визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Згідно із приписами ст.85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.
Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (ст.86 Дисциплінарного статуту).
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі, визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608.
Службове розслідування - це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення (абз.4 п.2 розділу І Порядку № 608).
Порядок проведення службового розслідування визначений розділом ІІІ Порядку №608, пунктом 9 якого встановлено, посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.
Повноваження осіб під час службового розслідування встановлені розділом ІV Порядку №608. Зокрема п.1 цього розділу визначено, що особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані:
дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;
виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;
розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.
У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.
За приписами п.3 розділу ІV Порядку №608, військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Відповідно до п.1 розділу V Порядку №608, за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частину.
Приписами п.1 розділу VІ Порядку №608 визначено, що за результатами розгляду акту та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Згідно із вимогами п.2 розділу VІ Порядку №608, дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акту про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк (п.3 розділу VІ Порядку №608).
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та визначаються статутами, відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, бездоганно та неухильно додержуватись порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, що становить сутність військової дисципліни. При цьому, суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.
У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку, на військовослужбовця може бути накладено владою командира дисциплінарне стягнення, яке може бути оголошено або особисто, або у письмовому наказі (розпорядженні), або на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, призначення якого є правом командира, а не його обов`язком.
Проте, притягнення особи до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення без проведення службового розслідування можливо лише, якщо її вину повністю доведено, тобто за наявності беззаперечних фактів, що підтверджують вчинення особою дисциплінарного правопорушення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №817/1221/16.
Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 р. № 160-IX (далі - Закон № 160-IX) визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.
Відповідно до ст.1 цього Закону матеріальна відповідальність вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
Згідно із частинами 1, 2 статті 3 Закону № 160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Частиною першою статті 10 Закону № 160-IX регламентовано, що відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.
Суд зазначає, що із досліджених матеріалів службового розслідування, зокрема акта службового розслідування та опитаних під час проведення службового розслідування військовослужбовців встановлено, що заступником начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_1 було подано рапорт за вх.№1447 від 20.01.2025 року щодо виявлених розбіжностей при опрацювання платіжних відомостей наданих в електронному виді фінансово-економічною службою. В ході проведення службового розслідування та співставлення відомостей ФЕС та стройової частини НОМЕР_1 було з`ясовано, що в період з листопада по грудень 2024 року відносно 47 військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 було здійснено надлишкові виплати грошових коштів. Дані випадки здійснення надлишкових виплат були зумовлені неналежним виконання функціональних обов`язків посадовими особами. Загальна сума надлишкових виплат військовослужбовцям складає 671 323,86 грн., чим було завдано матеріальних збитків на загальну суму 671 323,86 грн. (З вищевказаної суми депоновано на рахунок Держказначейства - 233 642,46 грн.). З метою з`ясування посадових осіб, які причетні до зайве нарахованого та виплаченого грошового забезпечення та надання письмових пояснень і підтверджуючих документів відносно цього, капітаном ОСОБА_3 №4580 та №4581 від 18.02.2025 року були скеровані два рапорти для зобов?язання надання пояснень начальником штабу ВЧ НОМЕР_1 та начальником фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_1 відповідно.
Начальник штабу ВЧ НОМЕР_1 капітан ОСОБА_2 по суті заданих питань пояснив, що документообіг в ВЧ НОМЕР_3 регулюється Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України, затвердженою наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 року №40. Відповідно до п.1.11 Інструкції з діловодства вивчений характер службового листування та застосовані заходи щодо зменшення його обсягів документообігу, які можна вирішити шляхом особистого спілкування або спілкування по технічним засобам зв?язку. В період з листопада 2024 року по грудень 2024 року за своєчасне надання витягів з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 до ФЕС ВЧ НОМЕР_1 відповідав капітан ОСОБА_1 . Передачу витягів з наказів командира ВЧ НОМЕР_3 до ФЕС ВЧ НОМЕР_1 здійснював капітан ОСОБА_1 та старший солдат ОСОБА_13 . Витяги з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 до ФЕС ВЧ НОМЕР_1 передавалися нарочно лейтенанту ОСОБА_14 . НФЕС та старшому солдату ОСОБА_15 працівнику ФЕС ВЧ НОМЕР_2 . Відповідно до п.3.10.5 Інструкції з діловодства передача документів у межах підрозділів військової частини (установи) здійснюється через особу, відповідальну за діловодство у військовій частині (установі). Зобов?язань окремо вести журнал обліку передачі документів в межах однієї частини (установі) по Інструкції з діловодства не визначено. Але враховуючи неоднократні повторні передачі витягів з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 до ФЕС ВЧ НОМЕР_1 , по ініціації капітана ОСОБА_1 був заведений журнал передачі витягів до ФЕС під підпис з 07.01.2025 року. У разі корегувань наказів командира ВЧ НОМЕР_3 (у разі СЗЧ або інших факторів) витяги з наказів передавалися нарочно відповідальними особами до посадових осіб ФЕС на наступний день після змін.
Заступник начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 по суті заданих питань пояснив наступне. В листопаді - грудні 2024 року виконуючи розпорядження НШ - капітана ОСОБА_2 він передавав витяги з наказів по стройовій частині або через начальника ФЕС лейтенанта ОСОБА_14 , або через представника ФЕС НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_15 , якому витяги передавались безпосередньо на його робочому місці. Витяги передавав він особисто або старший солдат ОСОБА_13 . Витяги з наказів про вибуття військовослужбовців передавались день в день, або на наступний день, якщо відправка продовжувалась до 18-19 години. Також додатково повідомлено, що для вирішення будь-яких оперативних питань велась переписка з представниками ФЕС НОМЕР_2 через месенджер What's Up.
Діловод штабу ВЧ НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_13 по суті заданих питань пояснив наступне. В листопаді - грудні 2024 року документи між стройовою частиною передавались начальнику ФЕС лейтенанту ОСОБА_14 або представнику ФЕС в/ч НОМЕР_2 старшому солдату ОСОБА_16 лейтенанту ОСОБА_14 . Документи передавались на території штабу ВЧ НОМЕР_1 , старшому солдату ОСОБА_16 на території ФЕС ВЧ НОМЕР_2 . Документи передавались день в день, в окремих випадках, якщо передача людей в інші військові частини затягувалась, то на наступний день. Також для вирішення питань велась переписка в месенджері What's Up.
Начальник ФЕС ВЧ НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_14 пояснив наступне, що факти зайве нарахованого та виплаченого грошового забезпечення виявлені в ході проведення витягів з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 на що були подані рапорти вх.№5365 від 24.11.2024 року, вх.№9259 від 31.12.2024 року, вx.№423 від 07.01.2025 року, вх.№1072 від 15.01.2025 року, вх.№2287 від 27.01.2025 року, та вході усунення розбіжностей вказано в рапорті старшого лейтенанта ОСОБА_1 вх.№1447 від 20.01.2025 року на що були подані рапорти вх.№2677 від 01.02.2025 року, вх.№3172 від 04.02.2025 року. Обробкою та проведенням витягів з наказів командира ВЧ НОМЕР_7 в період до 14.01.2025 року розрахунково-касова група Об?єднаної фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_2 та ВЧ НОМЕР_1 , яка здійснює свою діяльність на підставі положення "Про спільне фінансове господарство військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_7 ", наказ командира ВЧ НОМЕР_2 №243 від 23.04.2023 року. Документообіг має здійснювати в установлені законодавством строки та відповідно до графіку документообігу ВЧ НОМЕР_2 . Фінансова-економічна служба організовує свою діяльність згідно із наказу Міністра оборони України №104 від 22.04.2021 року зі змінами "Правила організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту". Нарахування грошового забезпечення та терміни виплат здійснюються згідно до окремого доручення Міністра оборони України №156/уд від 09.01.2025 року. В роботі фінансової служби використовуються ще багато різних законів, наказів тощо. Також лейтенант ОСОБА_14 надав додаткове пояснення в якому вказав, що витяги з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 йому особисто не передавалися ніким з працівників штабу НОМЕР_1 , ні в листопаді, ні в грудні 2024 року. Особисто приймати накази та витяги з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 він почав з січня 2025 року після виявлення фактів переплат на що були написані рапорти.
Також пояснення надав начальник фінансово-економічної служби ВЧ капітан ОСОБА_17 , з приводу надання та проведення наказів в грудні 2024 - січні 2025 року вказав, що накази та відомості на нарахування грошового забезпечення та інших виплат надаються до ФЕС А1363 виключно через начальника ФЕС лейтенанта ОСОБА_14 . Контроль за наданням чи достовірністю наказів з боку стройової частини НОМЕР_1 не ведеться, згідно із Положення про спільне фінансове господарство між ВЧ НОМЕР_2 та ВЧ НОМЕР_7 . ВЧ НОМЕР_2 повинна забезпечувати фінансування під наявну заявку на звітній місяць, а також провести виплати згідно із наданої відомості з боку ФЕС НОМЕР_1 особовому складу на військової частини на картки в безготівковій формі. Щодо наявності або відсутності наказів зазначив, що відповідальність за своєчасне надання наказів та доведення їх до начальника ФЕС ВЧ НОМЕР_1 лежить на начальнику штабу - заступнику командира ВЧ НОМЕР_1 . У разі відсутності підпису в реєстрі отримання таких наказів можна вважати, що такі накази не були доведені з боку відповідальних осіб до ФЕС від НОМЕР_1 , тому не були включені в розрахунок грошового забезпечення або інших виплат.
У поясненнях старший солдат ОСОБА_16 бухгалтер ФЕС ВЧ НОМЕР_2 вказав, що протягом минулого 2024 року документообіг між ВЧ НОМЕР_2 та ВЧ НОМЕР_1 здійснювався наступним чином: представниками ВЧ НОМЕР_1 при наявності документів які потребують опрацювання привозилися оригінали документів та передавалися будь-кому з працівників ФЕС ВЧ НОМЕР_2 . Протягом зазначеного вище періоду документи передавались без фіксування дати отримання у відповідному журналі, який повинний вести відповідальні особи діловод) ВЧ НОМЕР_1 . У зв?язку з непоодинокими випадками несвоєчасної передачі документів працівниками ФЕС ВЧ НОМЕР_2 постійно пропонувалося завести журнал обліку вихідних документів ВЧ НОМЕР_1 . Стан передачі документів між ВЧ НОМЕР_1 та ВЧ НОМЕР_2 протягом 2025 року йому невідомий.
Зі змісту акту службового розслідування також встановлено, що належна підготовка наказів, так саме як і доведення наказів командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) мало бути забезпечене старшим помічником начальника штабу з кадрів і стройової частини, чого зроблено не було. Відтак, встановлено вину старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини ВЧ НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 у завданні збитків ВЧ НОМЕР_1 у розмірі 671 323,46 грн. В ході з?ясування причинно-наслідкових зв?язків, що призвели до зайве нарахованого та виплаченого грошового забезпечення 47 військовослужбовцям можна дійти до висновку, що причиною правопорушень стала відсутність доведення наказів, або несвоєчасне доведення наказів командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) до працівників об?єднаного фінансово-економічного органу ВЧ НОМЕР_1 та ВЧ НОМЕР_2 , яке не відповідає вимогам Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 року №40, а також всупереч пункту 2.2 Положення про спільне фінансове господарство ВЧ НОМЕР_2 та НОМЕР_8 . Службовим розслідуванням встановлено вину заступника начальника штабу - капітана ОСОБА_1 , який в період з листопада 2024 по грудень 2024 року виконував обов?язки старшого помічника начальника штабу та ТВО старшого помічника начальника штабу, що виявляється у недоведені наказів командира, несвоєчасному та неточному доведенні наказів командира.
В розділі ІІ Закону № 160-IX визначено 3 види матеріальної відповідальності, а саме обмежена матеріальна відповідальність, повна та підвищена матеріальна відповідальність.
Відповідно до частин 1, 3 статті 6 Закону № 160-IX, особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: 1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; 5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей. Особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частин 1, 2 статті 7 Закону № 160-IX розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду. Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.
Приписами частин 2, 3, 7 статті 8 Закону № 160-IX визначено, що посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.
У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника). Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення.
В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць (ч.3). Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань (ч.5). За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності (ч.6). Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
В частинах 1, 3 статті 9 Закону № 160-IX, визначено, що завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок: 1) дії непереборної сили; 2) необхідної оборони; 3) крайньої необхідності; 4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження; 5) виправданого службового ризику; 6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус; 7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації. Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування.
Відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону (ч.1 ст.10 Закону №160). Стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення (частина 1 статті 13 Закону № 160-IX).
Отже підстави та умови притягнення позивача до матеріальної відповідальності передбачені ст.3 Закону №160.
Лише при наявності й доведеності існування всіх передбачених спеціальним законом умов, можливо притягнути військовослужбовця до матеріальної відповідальності.
З досліджених матеріалів справи встановлено, що умовами притягнення позивача до матеріальної відповідальності є факт не вжиття заходів щодо своєчасного доведення наказів командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) до начальника фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_1 та Об`єднаної фінансової служби, чим порушено вимоги статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України.
Таким чином, суд вважає, що службовим розслідуванням доведено склад правопорушення, який вчинив позивач та за який його правомірно притягнуто до матеріальної відповідальності, оскільки останній не вжив всіх заходів щодо своєчасного доведення наказів командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) до начальника фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_1 та Об`єднаної фінансової служби.
Крім того, суд зауважує, що згідно із пунктом 2.2 Положення "Про спільне фінансове господарство військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 " начальник штабу-заступник командира ВЧ НОМЕР_1 , зокрема забезпечує своєчасну передачу керівнику Об`єднаної фінансової служби необхідних для розрахунків грошового забезпечення і заробітної плати даних про чисельність особового складу і проходження ним служби, завірених витягів наказів про прибуття і вибуття, переміщення, прийом та звільнення особового складу (у день видання наказу), а також організовує перевірку розрахунково-платіжних відомостей на видачу грошового забезпечення та заробітної плати обліковим даним і штату військової частини.
Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд дійшов висновку, що пункти 4, 5, 14, 15 наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 19.03.2025 р. № 113 "Про результати службового розслідування", винесені під час дії воєнного стану з дотриманням вимог чинного законодавства.
Отже, суд доходить висновку, про відмову у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 19.03.2025 р. № 113 "Про результати службового розслідування", яким начальника штабу військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 за порушення вимог статей 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення "догана" (п.4), притягнуто до повної матеріальної відповідальності у розмірі завданої шкоди, яка складає 218 840,70 грн. (п.5), шляхом стягнення (утримання) з його грошового забезпечення начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 завданої шкоди у розмірі 218840,79 грн. (п.14); не виплачувати начальнику штабу ВЧ НОМЕР_1 йому щомісячну премію за березень 2025 року (п.15).
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В силу частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю з викладених вище підстав.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 262 КАС України, суд,
Відмовити повністю у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_9 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ) про визнання протиправним та скасування наказу.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма