Справа № 160/6654/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/6654/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Юрко І.В., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 в адміністративній справі №160/6654/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (із змінами), з розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у тому числі у бойових діях по захисту Батьківщини, за період з 01.02.2023 року по 11.02.2023 року;

- зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплати позивачу додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (із змінами), з розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у тому числі у бойових діях по захисту Батьківщини, за період з 01.02.2023 року по 11.02.2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (із змінами), з розрахунку 100000,00 грн. на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні за період з 11.02.2023 року по 21.02.2023 року у зв`язку з пораненнями, пов`язаними із захистом Батьківщини;

- зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплати позивачу додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (із змінами), з розрахунку 100000,00 грн. на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні за період з 11.02.2023 року по 21.02.2023 року у зв`язку з пораненнями, пов`язаними із захистом Батьківщини;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (із змінами), у розмірі 20100 грн. на місяць за період з 01 вересня 2023 року по 01.02.2024 року як військовослужбовцю, який у зв`язку з пораненнями, пов`язаними із захистом Батьківщини, був визнаний військово-лікарською комісією обмежено придатним до військової служби та зарахований у розпорядження командира частини;

- зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплати позивачу додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (із змінами), у розмірі 20100 грн. на місяць за період з 01 вересня 2023 року по 01.02.2024 року військовослужбовцю, який у зв`язку з пораненнями, пов`язаними із захистом Батьківщини, був визнаний військово-лікарською комісією обмежено придатним до військової служби та зарахований у розпорядження командира частини;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу підйомної допомоги, передбаченої підпунктом 1 пункту 3 ст. 9' Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 року №45 (із змінами), в розмірі мого місячного грошового забезпечення дату прийняття мною посади та справ при переїзді його військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом, на нове місце військової служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на військову посаду командира відділення аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону Військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплати позивачу підйомну допомогу, передбачену підпунктом 1 пункту 3 ст. 91 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 року №45 (із змінами), в розмірі його місячного грошового забезпечення на дату прийняття його посади та справ при переїзді його військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом, на нове місце військової служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на військову посаду командира відділення аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 в адміністративній справі №160/6654/24 позов задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду, Військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог відмовити в повному обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 у період з 18.11.2022 року по 01.02.2024р. проходив військову службу у військовій частині Військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується записами у військовому квитку серії НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки військової частини Військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2024р. № 625, ОСОБА_1 у період з 07.01.2023р. по 11.02.2023р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Соледар Донецької області.

Відповідно до довідки військової частини Військової частини НОМЕР_1 від 21.03.2023р. №1765, ОСОБА_1 11.02.2023 року під час безпосередньо участі у бойових діях по захисту Батьківщини, при виконанні бойових завдань у складі військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 внаслідок мінометного обстрілу противником сержант ОСОБА_1 отримав поранення.

У період з 11.02.2023 року по 21.02.2023 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічних відділеннях Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради (далі скорочено - КНП «Міська клінічна лікарня №6» ДМР) і у Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого № 0280123 від 14.02.2023 року і № 568/107 від 21.02.2023 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.05.2023р. №144, сержанта ОСОБА_1 звільнено від займаної посади і зараховано з 18 травня 2023 року у розпорядження командира військової частини Військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.05.2023р. №144, сержанта ОСОБА_1 вважати таким, що 01.02.2024 р. справи та посаду здав.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону №2011, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» врегульовується продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців

Абзац перший пункту 3 статті 9-1 вказаного закону передбачає (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги затверджено Наказом Міністерства оборони України № 45 від 05.02.2018 року (далі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 передбачає (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, та тих, які проходять кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи (далі - військові навчальні заклади), та військових коледжів або навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить шість місяців і більше, без збереження посади за попереднім місцем служби або у зв`язку з передислокацією військової частини (підрозділу військової частини), установи, організації (далі - військова частина) їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїхав з ним на нове місце військової служби.

Абзац п`ятий пункту 2 Порядку №45 передбачає, що розмір підйомної допомоги обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 17.11.2022 р. № 233 сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 з 17.11.2022 р. виключено зі списків особового складу частини та направлено для подальшого проходження служби у АДРЕСА_2 .

Згідно з даними військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 18.11.2022 року зарахований у списки військової частини НОМЕР_1 .

Отже, позивач є військовослужбовцем, який проходив військову службу за контрактом та здійснив переїзд на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з направленням до іншої військової частини.

У зв`язку з наведеними обставинами відповідно до абзацу першого пункту 3 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 1 Порядку №45 ОСОБА_1 має право на виплату підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїхав з ним на нове місце військової служби.

Що стосується нарахування та виплати позивачу підйомної допомоги, передбаченої підпунктом 1 пункту 3 ст. 91 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 року 20.04.2024 5 №45, як такому що змінив місце проживання у зв`язку з призначенням позивача наказом командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.11.2022 №174-РС на посаду стрільця снайпера 4 відділення 1 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти 1 батальйону відповідач у відзиві вказав, що підрозділом, в якому перебував позивач, під час звірки відпрацьованих рапортів, було виявлено, що останньому ще не було виплачено підйомної допомоги, у зв`язку з чим командиром НОМЕР_4 аеромобільного батальйону було подано рапорт на виплату позивачу вказаної допомоги, та ОСОБА_1 був включений до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.03.2024 № 808/ НАГД про виплату підйомної допомоги військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 у 2024 році.

Разом з цим, як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.07.2024 р. № 7553, підйомна допомога виплачена у квітні 2024 р. у розмірі 17207,66 грн.

Проте абзац п`ятий пункту 2 Порядку №45 передбачає, що розмір підйомної допомоги обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою.

Водночас доказів виплати підйомної допомоги у розмірі, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою, відповідач не надав, та матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу підйомної допомоги, передбаченої підпунктом 1 пункту 3 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 року №45 (із змінами), в розмірі місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 на дату прийняття посади та справ при переїзді на нове місце військової служби у зв`язку з призначенням на військову посаду командира відділення аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону Військової частини НОМЕР_1 , та відповідно зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплати позивачу вищезазначену допомогу з урахуванням виплачених сум.

Колегія суддів також зазначає, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №825/874/17.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, позивачем не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 в адміністративній справі №160/6654/24,- залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 в адміністративній справі №160/6654/24,- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак