Справа № 334/5801/25
Суддя: Бредіхін Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 01.08.2025
Справа № 334/5801/25
Провадження № 2-а/334/91/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі судді Бредіхіна Ю.Ю., за участю секретаря Жураківської В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області та відповідача-2 Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

до суду надійшов вказаний позов, в якому позивач просить скасувати постанову від 09.07.2025 року серії ЕНА № 5184299 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування підстав звернення до суду позивач посилається на те, що 09 липня 2025 року інспектором 1 взводу 1 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Башинським Максимом Сергійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 , серії ЕНА № 5184299, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно вищезазначеної постанови позивач, ОСОБА_1 , рухався по вул. Дніпровські зорі, та нібито порушив вимогу д. з. 2. 2 та здійснив рух без повної зупинки, чим порушив п. 8.4 ПДР.

Згідно пояснень ОСОБА_1 . Він дійсно рухався по вул. Дніпровські зорі, бачив в дзеркало заднього виду, що за ним рухається поліцейське авто, під`їхавши до д.з. 2.2. здійснив зупинку авто та продовжив свій рух, але через декілька хвилин був зупинений працівниками поліції які рухались за ним. Після зупинки працівником поліції, водію повідомили, що він нібито порушив правила дорожнього руху, а саме не виконав зупинки згідно д. з. 2. 2., на що водій категорично заперечив, та повідомив, що виконав вимоги дорожнього знаку і попросив надати відео з підтвердженням порушення ПДР.

Після чого поліцейський пред`явив як доказ відеозапис на своєму особистому телефоні, де видно, як його авто все ж зупинилося на вимогу поліцейського. Аргументувавши порушення тим, що повної зупинки авто не відбулося. За цими обставинами співробітник поліції без доказів вирішив винести оскаржувану постанову за порушення вимоги знаку "стоп-контроль". Разом з тим, Інспектор виніс оскаржувану постанову без будь-якої підготовки до розгляду справи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені належним чином клопотання, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Під час проїзду вказаного знаку була відсутня (затерта) стоп-лінія. В оскаржуваній постанові вказано, що він порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 встановлений перед залізничним переїздом, що не охороняється та не обладнаний світлофорною сигналізацією, водій повинен зупинитися перед стоп-лінією, а за її відсутності - перед цим знаком.).

Водночас дорожній знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» установлений з порушенням вимог ПДР та ДСТУ4100:2021 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», а саме: відповідно до п. 10.1.1 ДСТУ4100:2021 Дорожні знаки потрібно розташовувати так. щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. Дорожній знак вимоги якого нібито він порушив 2. 2 «Контроль» був встановлених в кущах, що ускладнює його видимість менше 100 м., що є кричущим порушенням ПДР та ДСТУ4100:2021 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», у зв`язку з чим ознайомлення з дорожнім знаком було ускладнено. Вищевикладене є неналежною організацією дорожнього руху та не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Ураховуючи вищенаведене позивач просив суд скасувати оскаржувану постанову.

Відповідач Департамент патрульної поліції подав до суду відзив на позов, в якому посилаючись на безпідставність позовних вимог, надав матеріали на підставі яких приймалось рішення про притягнення до відповідальності позивача, зокрема оптичний носій з відеозаписом порушення Правил дорожнього руху та відеозаписом розгляду справи. Просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, дійшов до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідно до Конституції України і Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання своїх службових обов`язків зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до постанови від 09.07.2025 року серії ЕНА № 5184299 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за таких обставин: 09.07.2025 року о 22:44 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford Ecosport», державний номер НОМЕР_1 , в районі будинку №1 по вулиці Дніпровські зорі у місті Запоріжжі порушив вимогу дорожнього знаку 2.2 та здійснив рух без повної зупинки, чим порушив п. 8.4 ПДР.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до встановлених процедур і довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами, зокрема перевищення швидкості.

На долученому до відзиву відеозаписі зафіксований момент порушення позивачем вимог п. 8.4 ПДР України, який зафільмований на відеореєстратор у службовому автомобілі. Також зафіксований процес розгляду справи та складення протоколу, які не містять обставин, викликають сумніви у законності та правомірності дій поліцейських.

За змістом пункту 8.4 ПДР України дорожній знак 2.2 забороняє проїзд без зупинки.

Пунктом 8.51 ПДР України визначено, що дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

Ураховуючи наведене, чинним законодавством врегульоване питання, коли дорожня розмітка може бути відсутньої і в цьому випадку обов`язком водія є виконання вимог дорожніх знаків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Приписами пункту 1.3 ПДР України закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Суд підкреслює, що метою впровадження ПДР України є забезпечення безпеки учасників дорожнього руху. Суд дійшов висновку про те, що поліцейським рішення, яке оспорюється позивачем, прийнято на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення прийнято з використанням повноваження з тою метою, з якою це повноваження надане зазначеному суб`єкту владних повноважень.

По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Інші доводи позивача щодо відсутності дорожньої розмітки поряд із знаком 2.2. не спростовують його вини у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП з огляду на наявність відповідного знаку. Водночас, відповідні доводи можуть бути викладені позивачем окремо особі, яка відповідальна за утримання цієї ділянки дороги з метою усунення виявленого ним порушення.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів з приводу порушень інспектором поліції прав позивача під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Відсутність факту правопорушення, позивач доводить своїми ж поясненнями. Натомість, відповідач, в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, надав докази своїх заперечень. Зокрема, відео фіксація, яка була вчинена під час вчинення правопорушення та в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення, підтверджує факт правопорушення з боку позивача.

Керуючись статтями 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до відповідача-1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області (м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96) та відповідача-2 Департаменту патрульної поліції (, юридична адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) про скасування постанови від 09.07.2025 року серії ЕНА № 5184299 про притягнення до адміністративної відповідальності

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін