Справа № 200/8041/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року справа №200/8041/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року у справі № 200/8041/24 (головуючий І інстанції Загацька Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 01.01.2022 по 01.07.2024 у ВП Шахта Центральна ДП Торецьквугілля в якості підземного електрослюсаря; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати цей період до страхового стажу ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що відповідно до форми ПС-право станом на 16.10.2024 страховий стаж позивача становить 20 років 11 місяців 29 днів, а пільговий стаж становить за Списком №1 становить 23 роки, отже відповідач не зараховує до страхового стажу роботи з 01.01.2022 по 01.07.2024. Вважає дії відповідача-1 щодо не зарахування зазначеного періоду роботи до страхового стажу незаконними.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року у справі № 200/8041/24 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 14.11.2024 № 39 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до страхового стажу періоду його роботи з 01.01.2022 по 01.07.2024 у ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» в якості підземного електрослюсаря, з урахуванням правової оцінки наведеної у цьому рішенні суду. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обґрунтовано відзив на позовну заяву.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Позивач, ОСОБА_1 , 16.10.2024 звернувся через ВЕП- портал ПФУ із заявою про призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсійним фондом України прийнято Постанову №25-1 від 16.12.2020 Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, у пункті 4.2 визначено, що Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення) електронну пенсійну справу.

Відповідно до вищевказаної Постанови програмним забезпечення за принципом екстериторіальності заяви про призначення пенсії та документи які були надані позивачем до заяви, передані до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Головним управлінням було розглянуто заяву позивача та долучені до заяви документи та 24.10.2024 за №39 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

Разом з тим, позивачем у позовній заяві не оскаржується рішення про відмову у призначенні пенсії від 24.10.2024 за №39. Спірним питанням є не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 01.01.2022 по 01.07.2024 у ВП Шахта Центральна ДП Торецьквугілля в якості підземного електрослюсаря.

Дослідивши матеріалами справи, судом встановлено, що 09.11.2024 позивач звернувся повторно із заявою про призначення пенсії на підставі ч.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вищевказаної Постанови програмним забезпечення за принципом екстериторіальності заяви про призначення пенсії та документи які були надані позивачем до заяви, передані до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Головним управлінням повторно було розглянуто заяву позивача та долучені до заяви документи та 14.11.2024 за №39 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області обґрунтовано тим, що у позивача відсутній необхідного пільгового стажу, передбаченого ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Окрім того, вказано, що результати розгляду документів, доданих до заяви за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.01.2022 по 01.07.2024, оскільки відсутня сплата внесків в системі персоніфікованого обліку форми ОК-5.

Тобто, рішенням від 14.11.2024 за №39 відмовлено у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 01.01.2022 по 01.07.2024 у ВП Шахта Центральна ДП Торецьквугілля в якості підземного електрослюсаря, що і є спірним у даній справі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо спірного періоду з 01.01.2022 по 01.07.2024.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закон № 1058.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 1 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядком № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Період з 01.01.2022 по 01.07.2024 не враховано до страхового стажу позивача у зв`язку із несплатою підприємством страхових внесків.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування до страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням"(до 01.01.2001 року), а також періоди, починаючи з 1 січня 2016 року, протягом яких особа не підлягала страхуванню за цим Законом, але нею або роботодавцем за неї сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

До набрання чинності Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Обов`язок сплати страхових внесків по Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ч.ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування(п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (підприємців-роботодавців), які є платниками таких внесків.

Виходячи з положень вказаних Законів найнятий працівник не є самостійним платником таких внесків.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Працівник же не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу заявника (форма Ок-5) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року в справі № 482/434/17, Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 року в справі № 805/3362/17-а, які відповідно до ч. 5ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, територіальний орган Пенсійного фонду України неправомірно не врахував такі правові висновки Верховного Суду, що призвело до порушення пенсійних прав позивача.

Як також встановлено судом, заяву від 09.11.2024 про призначення пенсії за принципом екстериторіальності опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області та відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (підземні гірничі роботи) відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та не зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 01.01.2022 по 01.07.2024, а тому Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не повинно відповідати за не зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи з 01.01.2022 по 01.07.2024. Крім того, позивачем не оскаржується рішення від 24.10.2024 № 39.

Підсумовуючи, судом було розглянуто позовну заяву у межах заявлених позовних із визначенням вірного відповідача, який здійснював розгляд документів позивача щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2022 по 01.07.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, а також те, що підчас розгляду адміністративного спору судом встановлено дотримання позивачем необхідних умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, з огляду на встановлені обставини у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ПФУ в Рівненській області від 14.11.2024 № 39 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву позивача від 09.11.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до страхового стажу періоду його роботи з 01.01.2022 по 01.07.2024 у ВП Шахта Центральна ДП Торецьквугілля в якості підземного електрослюсаря, з урахуванням правової оцінки наведеної у цьому рішенні суду.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року у справі № 200/8041/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року у справі № 200/8041/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв