Справа № 359/1018/25
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/1018/25
Провадження № 2-а/359/30/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Козачук А.Р., Ліман А.Г., Степаненко А.О.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Матвійчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

27.01.2025 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , від імені якого діє його представник адвокат Матвійчук В.В., звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області вищевказаним адміністративним позовом про скасування постанови №491 від 16.12.2024 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 Тарасенком Володимиром Євгеновичем відносно ОСОБА_1 , та закриття справи у зв`язку з відсутність події та складу адміністративного правопорушення (а.с.1-6).

При цьому зазначено, що а дміністративна справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 , про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 не було повідомлено. Копія оскаржуваної постанови була направлена ОСОБА_1 простим поштовим відправленням та була ним отримана лише 20.01.2025, у зв`язку з цим просять визнати поважними причини пропуску строку на подання скарги та поновити його.

Позов обґрунтований наступним. В оскаржуваній постанові від 16.12.2024 стверджується, що ОСОБА_1 , починаючи з травня 2024 р. проходить медичний огляд, який станом на дату складення постанови не завершено чим порушено п. 2.8.6 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міноборони від 14.08.2008 №402, зареєстрованим у Мін`юсті 17.11.2008 за № 1109/15800, в редакції наказів Міноборони № 262 від 27.04.2024 та № 686 від 14.10.2024 (Положення № 402).

Зазначають, що викладені обставини не відповідають дійсності. ОСОБА_1 дійсно отримав направлення № 1897 для стаціонарного обстеження в КНП КОР «ОПНМО» - яке не містило ані дати його складення, ані жодних конкретних строків, протягом яких ОСОБА_1 мав би прибути на це обстеження та/або пройти його. Станом на дату складення зазначеного направлення таких строків у законодавстві не існувало. Пункт 2.8.6, який встановив строк проходження медогляду тривалістю у 14 днів, був включений до Положення № 402 лише наказом Міноборони № 262 від 27.04.2024, який набрав чинності одночасно із набранням чинності Законом України від 21 березня 2024 року № 3621-IХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», тобто з 04.05.2024.

Також звертають увагу, що наказ Міноборони № 262 від 27.04.2024, яким впроваджено пункт 2.8.6 Положення № 402, не містив жодних особливих правил набрання ним чинності, на зразок обов`язку негайно завершити проходження медогляду абощо, а тому такі положення нормативного акту не мають зворотної дії у часі, і на момент, коли ОСОБА_1 розпочав медогляд, законодавство не передбачало жодних граничних строків його проведення.

Також вважають, що строки на притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.210-1 КУпАП сплили на момент винесення оскаржуваної постанови, якщо відраховувати їх від строків, встановлених п. 2.8.6 Положення № 402, який набув чинності 04.05.2024, установивши граничний строк на проходження медогляду 14 днів, тобто граничний строк проходження обстеження 17 травня 2024 року.

Зважаючи на те, що строк притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП встановлений частиною 7 статті 38 КУпАП, а саме: протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Але ця норма з`явилася лише 19.05.2024 з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3696-IX від 09.05.2024. З цих підстав вважають, що станом на 17.05.2024 (тобто, коли сплили б 14 днів з дня появи пункту 2.8.6 Положення № 402) строк притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП визначався за частиною 1 статті 38 КУпАП, а саме не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, тобто не пізніше 18 липня 2024 року. Також наголошує на вимогах ст.58 Конституції України, яка не допускає зворотної дії актів законодавства у часі.

Вважають, що з урахуванням викладених в постанові обставин, строк притягнення до адміністративної відповідальності треба відраховувати від 18.05.2024 в межах двомісячного строку, який закінчився на дату винесення оскаржуваної постанови.

Також звертають увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 11.12.2024 № 491 вказано, що ОСОБА_1 було отримано повістку про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 до 06.05.2024 з результатами проходження військово-лікарської експертизи, яку продовжували до 10.05.2024, 15.05.2024 та 16.05.2024. Станом на 11.12.2024 гр. ОСОБА_1 медичний огляд не пройшов. Тому висновують, що строк проходження медогляду продовжували до 16.05.2024, то виходить, що вже 17.05.2024 ОСОБА_1 прострочив проходження медогляду, тобто вчинив порушення, про яке йдеться у протоколі і саме ця дата є датою виявлення правопорушення, адже ІНФОРМАЦІЯ_5 мав слідкувати за виконанням виданих ним повісток. За таких обставин між датою виявлення правопорушення (17.05.2024) і датою винесення оскаржуваної постанови (16.12.2024) минуло 7 місяців, що перевищує строки притягнення до адміністративної відповідальності, встановлені статтею 38 КУпАП: що в редакції станом на 17.05.2024 (2 місяці з дня вчинення), що в редакції станом на дату винесення оскаржуваної постанови від 16.12.2024 (3 місяці з дня виявлення).

За таких обставин вважають, що ОСОБА_1 не міг бути притягнутий до відповідальності за ст. 210-1 КУпАП за несвоєчасне проходження медогляду (військово-лікарської експертизи). Повідомляють, що судові витрати позивача включають судовий збір, сплачений згідно з квитанцією в додатку (з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8), а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката, орієнтовно в розмірі 20000,00грн.

27.02.2025 від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив (а.с.48-49), за змістом якого відповідач заперечує проти позову, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 повністю. Вказують, що позивач фактично проживає на території Бориспільського району, тому у травні 2024 року йому було видано направлення на проходження медичного огляду для визначення його придатності до військової служби. 11 грудня 2024 року позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 співробітниками поліції, як особа, що розшукується за вчинення адміністративного правопорушення за ст.210 КУпАП (порушення правил військового обліку), де було виявлено, що позивачем не пройдено медичний огляд. У зв`язку з чим старшим офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 лейтенантом ОСОБА_2 було складено протокол №491 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Вважають, що протокол, а також оскаржувана постанова відповідають вимогам чинного законодавства. Позивача було повідомлено до про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також надався час дві години з метою забезпечення його права на захист. Вважають, що ОСОБА_1 мав пройти медичний огляд у строки, визначено законодавством, зокрема з дотриманням вищезазначеного пп.2.8.6 п.2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, а також що вчинене правопорушення є триваючим , тобто строки притягнення до адміністративної відповідальності не порушені. Також звертають увагу, що датою виявлення адміністративного правопорушення є 11.12.2024 року.

18.06.2025 від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла заява про заміну неналежного відповідача, тза змістом якої зазначаю, що ІНФОРМАЦІЯ_5 самостійно приймає рішення щодо накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовки та мобілізацію, тому ІНФОРМАЦІЯ_6 є неналежним відповідачем(а.с.151-153).

Ухвалою від 03.02.2023 було відкрито провадження у вказаній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду (а.с.28-29).

Ухвалою суду від 24.03.2025 до участі у справі залучено співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 та витребувано копію затвердженого керівником ІНФОРМАЦІЯ_8 «Положення про ІНФОРМАЦІЯ_9 » (а.с.84-87).

Ухвалою суду від 25.04.2025 витребувано у Міністерства оборони України копію Довідки з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №185/21 від 26.10.2021 року, або за іншим номером, яка підтверджує ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_10 має статус юридичної особи.

Ухвалою суду від 06.06.2025 було поновлено судовий розгляд (а.с.137).

Ухвалою суду від 06.06.2025 витребувано докази:

- у ІНФОРМАЦІЯ_11 - відомості про те, що з`являвся (був зареєстрований) серед відвідувачів (кабінет №13) ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 16 травня 2024, надати відповідне підтвердження; чи видавалося, коли саме, головою ВЛК ОСОБА_3 направлення №1897 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , для стаціонарного обстеження у Комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» (смт.Глеваха), надати відповідне підтвердження;

- Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» - відомості про те, чи з`являвся у 2024 році до КНП КОР «ОПНМО» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , для стаціонарного обстеження у Комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» (смт.Глеваха) з направленням голови ВЛК при Бориспільському РТЦКтаСП Київської області ОСОБА_3 , направлення №1897; якщо з`являвся, то коли саме, та по якій причині стаціонарне обстеження не було проведено (а.с.143-145).

Ухвалою суду від 27.06.2025 витребувано від у ІНФОРМАЦІЯ_11 для огляду у судовому засіданні оригінал журналу реєстрації відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_11 за травень 2024 року, або належним чином засвідчені копії сторінок журналу з реєстрацією за 16 травня 2024 року (а.с.166-168).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Матвійчук В.В. позов підтримали. Позивач надав пояснення, що, дійсно отримував повістки ІНФОРМАЦІЯ_4 , за якими з`являвся, у тому числі 16.05.2024. Він отримав направлення від ВЛК на обстеження до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», яке не зміг пройти з об`єктивних причин, через відсутність місць в зазначеній медичній установі.

Представник відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_14 , які є суб`єктами владних повноважень, у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Від представника ІНФОРМАЦІЯ_8 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлено, що 11.12.2024 старшим офіцером адміністративного відділу ІНФОРМАЦІЯ_11 лейтенантом ОСОБА_2 було складено Протокол про адміністративне правопорушення №491, за ч.3 ст.210-1 КУпАП, за змістом якого викладено суть адміністративного правопорушення, а саме, що :11 грудня 2024 року о 17 год. 00 хв. В приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , отримано повістку про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 до 06.05.2024 з результатами проходження військово-лікарської експертизи, яку продовжували до 10.05.2024, 15.05.2024 та 16.05.2024. Станом на 11.12.2024 ОСОБА_1 медичний огляд для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я не пройшов (не завершив) та порушив вимоги абз. 4 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», абз. 4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пп.4 п.1 додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, пп. 2.8.6 п.2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міноборони від 14.08.2008 №402: не проходження медичного огляду у визначені законодавством строки вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с.51).

За змістом вказаного протоколу, а також переглянутим відеозаписом, який здійснювався під час складання постанови підтверджується, що зі змістом протоколу позивач був ознайомлений, проте відмовився ставити свій підпис за отримання копії протоколу (51 на звороті, ас.73).

Таким чином, позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Позивач підтвердив, що на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП було здійснено у його відсутність.

Так, 16 грудня 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 винесено Постанову №491 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , задеклароване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ,; місце роботи та посада: ФОП « ОСОБА_5 », притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено на позивача штраф у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 25500,00 грн (а.с.54-55).

За змістом вказаної постанови на підставі вищезазначеного протоколу №491 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , починаючи з травня 2024 року проходить медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби за станом здоров`я. Станом на 11 грудня 2024 року останнім проходження медичного огляду не завершене, дані про що містить протокол №488 про адміністративне правопорушення від 11 грудня 2024 року та запис відеофіксації правопорушення

За викладених обставин було зроблено висновок, що ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 4 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», абз 4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пп.4 п.1 додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, пп. 2.8.6 п.2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міноборони від 14.08.2008 №402 (зі змінами).

Копію цієї постанови, як стверджує позивач, він отримав засобами поштового зв`язку 20.01.2025 простим поштовим відправленням. Доказів, які б доводили, що копія постанови була вручена позивачу раніше вказаної дати, відповідачами не надано.

Також встановлено, що позивач отримував повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 з результатами проходження ВЛК до 06.06.2025, строк якої у подальшому неодноразово продовжувався: до 10.05.2024, до 15.05.2024 та 16.05.2024, що підтверджується копією повістки, наданої відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.52).

Як стверджує позивач, він з`являвся за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у тому числі 16.05.2024.

ІНФОРМАЦІЯ_5 на виконання ухвал суду від 06.06.2025 та від 27.06.2025 для огляду у судовому засіданні, або належним чином засвідчену копію, оригінал журналу реєстрації відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_11 за травень 2024 року, не надав, листом від 08.07.2025 №1/1/4520 повідомив, про те, що такий журнал в розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутній (а.с.178).

Суд звертає увагу, що в силу вимог ч.ч.6,7, 9 цієї статті будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Вищенаведені вимоги адміністративного процесуального законодавства дають суду підстави визнати ту обставину, що ОСОБА_1 з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до отриманої ним повістки та в цей же день отримав направлення на стаціонарне обстеження, що підтверджується відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24.06.2025 №1/1/4203 та наданим на виконання ухвали суду від 06.06.2025 витягом з Книги обліку військовозобов`язаних, які підлягають лікуванню (направлень на додаткове медичне обстеження), згідно із якими 16 травня 2024 року ОСОБА_1 , 1989 р.н., позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 направлений на обстеження (направлення №1897, місце обстеження - Глеваха) (а.с.174, 176-177).

З відповіді Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» від 17.06.2025 №1046 (а.с.158) встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , за наданням медичної допомоги в медоб`єднання не звертався та на лікуванні не перебував.

Як стверджує позивач, він отримав направлення від ВЛК на обстеження до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» та не міг його пройти з об`єктивних причин у зв`язку з відсутністю вільних місць у вказаному закладі.

Копія направлення №1897 без дати долучена до матеріалів справи (а.с.25).

Згідно з переглянутим відеозаписом, здійсненим в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11.12.2024, а також наданим стороною позивача аудаозаписом, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомив, що проходить медичне обстеження (а.с.73, 66в).

Жодних доказів того, що ІНФОРМАЦІЯ_5 перевіряв цю обставини суду не надано.

Крім того, відеозаписом підтверджується, що на момент складання протоколу, ОСОБА_1 підтверджував, що йому було надано дві години для забезпечення явки адвоката, після спливу якого він не заперечував, щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності захисника.

Відповідно до ст.235КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.7 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Згідно із Довідкою з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (№185/21 від 26.10.2021) та Витягом з відомчого обліку Міністерства оборони України ІНФОРМАЦІЯ_10 є відокремленим підрозділом Міністерства оборони України без права юридичної особи (а.с.123-124,127, 132).

Згідно із Довідкою з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (№84/22 від 20.01.2022) ІНФОРМАЦІЯ_7 є державною організацією (установ, заклад) та має статус юридичної особи (а.с.119).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що в межах спірних правовідносин, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені, у даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_2 структурним підрозділом якого є ІНФОРМАЦІЯ_9 , посадовою особою якого винесено оспорювану постанову.

Верховний Суд у постановах від 26.12.2019 у справі №724/716/16 та від 17.06.2020 у справі № 127/6881/17 зазначив, що використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З у рахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_7 є державною організацією (установ, заклад) є належним відповідачем у справі.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч. 1 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст.210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 11 ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24лютого 2022 року №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває до цього часу.

Відповідно до ч. 1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до ч. 3 цієї статті під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Суд звертає увагу, що законодавство у цій сфері протягом травня 2024 року по сьогоднішній день зазнавало змін, а також, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП 11.12.2024 ТОВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 керувався вимогами зазначених в оскаржувані постанові нормативних актів в редакції, що була чинною на дату розгляду, тобто на 11.12.2024.

Так, згідно з вимогами абз. 4 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Аналогічні вимоги, закріплені в абз. 4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до вимог пп.4 п.1 додатку 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487(із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 563 від 16.05.2024, № 675 від 07.06.2024), призовники, військовозобов`язані та резервісти зобов`язані:

- проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Відповідно до положень пп. 2.8.6 п.2 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міноборони від 14.08.2008 №402 (в редакції Наказу Міністерства оборони № 686 від 14.10.2024) строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не можуть перевищувати 4 днів.

За необхідності направлення особи на додаткові лабораторні та інструментальні дослідження для отримання повної та об`єктивної інформації про стан її здоров`я, загальний строк проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не може перевищувати 14 днів.

Суд звертає увагу, що Пункт 2.8 глави 2 розділу I «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» було доповнено вищенаведеним підпунктом 2.8.6 згідно з Наказом Міністерства оборони України № 262 від 27.04.2024, який набув чинності 04.05.2024 року, та станом на 16.05.2024 діяв у наступній редакції: «строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, включно з необхідністю направлення на додаткові методи дослідження, лабораторні обстеження, визначаються з урахуванням необхідності отримання повної та об`єктивної інформації про стан здоров`я людини, та не можуть становити більше 14 днів».

Відповідно до пп.1.1 п.1 розділу 1 вказаного Положення, воно визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу.

Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Суд також звертає увагу, що відповідно до пп.2.12 п.2 розділу І Положення (у редакції, чинній на 16.05.2024), у разі коли ВЛК приймає постанову щодо необхідності додаткового медичного обстеження призовника, за рішенням призовної комісії (комісії з питань приписки) він направляється до закладу охорони здоров`я комунальної або державної форми власності. При цьому йому видається направлення за формою, наведеною у додатку 9 до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 року № 352.

Запис до ЕСОЗ про направлення призовника (допризовника) на додаткове медичне обстеження вносить один з лікарів, які залучаються для проведення медичного огляду із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.

Після проведення обстеження складається Акт дослідження стану здоров`я (додаток 10), який підписується керівником закладу охорони здоров`я комунальної або державної форм власності. Акт подається у ТЦК та СП на розгляд призовної комісії (комісії з питань приписки).

Відповідно до пп. 3.11 п.3 розділу І Положення, у разі коли лікарям ВЛК ТЦК та СП важко остаточно визначити стан здоров`я військовозобов`язаного, він направляється лікарем - членом ВЛК на амбулаторне або стаціонарне обстеження з подальшим оглядом ВЛК ТЦК та СП, з унесенням відповідного запису про направлення до ЕСОЗ. Після проведення обстеження складається Акт дослідження стану здоров`я (додаток 10), який підписується керівником закладу охорони здоров`я (установи). Акт подається до ВЛК ТЦК та СП на розгляд. Якщо обстеження проводилось у закладі охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, то огляд проводиться госпітальною (гарнізонною) ВЛК.

Так, згідно із згаданим Додатком №9 до «Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом» у направленні міститься графа, яка підлягає заповненню: «Дата прибуття ______ _______________________ 20_____ р.».

Крім того, одночасно із направленням видається повідомлення (за місцем роботи (навчання)) про направлення військовозобов`язаного для стаціонарного медичного обстеження (лікування) до закладу охорони здоров`я, з проханням звільнити його від роботи (навчання) на час, необхідний для перебування в закладі охорони здоров`я, із збереженням за ним місця роботи (навчання), займаної посади і середнього заробітку, яке підписується керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Встановлено, що у виданому позивачу направленні №1897 (а.с.25) «дата прибуття» не зазначена. Доказів того, що позивачу у зв`язку із направленням для стаціонарного обстеження було видано повідомлення для звільнення від роботи (ФОН « ОСОБА_5 »), не надано.

За змістом оскаржуваної постанови від 16.12.2024, на відміну від складеного протоколу, не встановлює дату вчинення адміністративного правопорушення, а лише дату його виявлення 11.12.2024.

Разом із з цим в протоколі по справі про адміністративне правопорушення від 11.12.2024 зазначено, що ОСОБА_1 було отримано повістку про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 до 06.05.2024 з результатом проходження військово-лікарської експертизи, яку продовжували до 10.05.2024, 15.05.2024, 16.05.2024.

Вищенаведені фактичні обставини справи свідчать про те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 був обізнаний щодо необхідності явки військовозобов`язаного ОСОБА_1 з результатами проходження ВЛК 16.05.2024, жодних доказів того, що відповідач викликався повторно для надання відомостей про проходження військово-лікарської експертизи, суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу, що строки стаціонарного обстеження у вказаному Положенні про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, не регламентовані, як і порядок його проходження військовозобов`язаними.

У зазначеному пп.3.11 п.3 р.1 Положення не визначено строки проходження стаціонарного медичного обстеження.

Таким чином, судом встановлено, що в ході з`ясування обставин дотримання ОСОБА_1 обов`язку щодо проходження військово-лікарської експертизи, ІНФОРМАЦІЯ_5 не була перевірена та обставина, що ОСОБА_1 було направлено на стаціонарне обстеження до КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», та у зв`язку з цим помилково зроблено висновок, що строки проходження військово-лікарської експертизи мають відповідати строкам, визначеним у пп.2.8.6 п.2 р. І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».

Причини, за яких ОСОБА_1 не пройшов стаціонарне обстеження, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення не перевірялися та відповідачем встановлені не були.

Доказів того, що ОСОБА_1 ухилився від проходження військово-лікарської експертизи, а саме: стаціонарного обстеження в умовах зазначеного у направленні ВЛК медичного закладу, суду не надано.

Отримана на виконання ухвали суду відповідь Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» не спростовує вищенаведених висновків суду, оскільки не містить безумовного твердження, що ОСОБА_1 не звертався до закладу для проходження стаціонарного обстеження протягом періоду з 16.05.2024 по 11.12.2024.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі одержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу вимог ст.62 Конституції України усі сумніви мають трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України, Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП, передбачено обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме: провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, оскільки не доведено факт ухилення позивачем від проходження військово-лікарської експертизи.

Згідно з вимогами ч.3 ст.288КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Враховуючи вимог ст.ст.121,122 КАС України, слід поновити позивачу строк звернення з адміністративним позовом до суду, який пропущений з поважних причин, у зв`язку з тим, що копія постанови в день розгляду справи йому не вручалася , а була направлена йому засобами поштового зв`язку.

Відповідно до ч.3 ст.286КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст.ст. 247, 288, 293 КУпАП, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 9, ч. 3 ст. 286 КАС України, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід закрити.

В силу вимог ст.139 КАС України понесені позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового сплати судового збору підлягають відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 74-77, 122, 123, 139, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати поважної причину пропуску на звернення з адміністративним позовом та поновити ОСОБА_1 строк на звернення з адміністративним позовом до суду.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 №491 від 16.12.2024, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_11 , який є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 484 гривні 40 копійок (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок копійок).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня підписання (проголошення) судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, та у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного

Суддя І.В. Муранова-Лесів