Справа № 440/4947/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 серпня 2025 р.Справа № 440/4947/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши клопотання за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.07.25 та ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.06.25 року по справі № 440/4947/25

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради

про визнання дій та бездіяльності протиправними та стягнення грошової компенсації за завдану моральну шкоду,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради про визнання дій та бездіяльності протиправними та стягнення грошової компенсації за завдану моральну шкоду.

До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга через підсистему Електронний суд від ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.07.25 року та ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.06.25 року по справі №440/4947/25, апеляційна скарга сформована в системі "Електронний суд" - 02.08.25, судом зареєстровано апеляційну скаргу - 04.08.25. Разом з апеляційною скаргою заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приписами ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У відповідності до ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, за умови того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В обґрунтування поданого клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач просить суд звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі п. 11 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір".

Дослідивши доводи клопотання, колегія суддів зазначає, що посилання апелянта на п. 11 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" (судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду), то суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до ч. 5 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Зміст цієї норми вказує на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір, водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі №300/6211/21, від 29 травня 2020 року у справі №640/511/19 та ухвалі Верховного Суду від 21 березня 2025 року у справі №320/7490/23.

Враховуючи висновки Верховного Суду, посилання апелянта на положення п. 11 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" є помилковим.

Перевіривши матеріали справи та доводи поданого клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених п. 11 ч. 2 ст. 3 Закон України "Про судовий збір", для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ст., 133 КАС України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бегунц А.О.
Судді Калиновський В.А. Присяжнюк О.В.