Справа № 120/9937/25
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

11 серпня 2025 р. Справа № 120/9937/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 що невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 22.05.2025 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078.

Ухвалою суду від 23.07.2025 зазначену позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та запропоновано позивачу у 10- денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, зокрема, надати суду докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

05.08.2025 на адресу суду надійшла заява позивача, в якій останній зазначає, що всі документи на яких ґрунтуються позовні вимоги перебувають у володінні відповідача. При цьому вказує, що суд на стадії вирішення питання про відкриття провадження не має права надавати оцінку достатності або недостатності обставин чи доказів, а також не вправі оцінювати обраний позивачем спосіб захисту.

Надаючи оцінку заяві позивача на виконання вимог ухвали суду від 23.07.2025, суд звертає увагу на таке.

За змістом ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В силу приписів ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Наведені обов`язки позивача при оформленні та поданні до суду позовної заяви узгоджуються з його обов`язками як учасника справи, визначеними у статті 77 КАС України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів (ч. 5 ст. 77 КАС України).

Отже, разом з позовною заявою позивач повинен надати суду докази на підтвердження тих обставини, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги і за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав та інтересів суб`єктом владних повноважень.

Крім того, згідно з положеннями ч. 2 ст. 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Так, дійсно, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.08.2023 у справі №990/114/23 суд на стадії вирішення питання про відкриття провадження не має права надавати оцінку достатності або недостатності обставин чи доказів. Однак, звертаю увагу, що позивачем взагалі не надано жодного доказу, який би підтверджував наявність обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, суд наголошує, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, яке повинно бути реальним та стосуватися (зачіпати) особисті права або інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином в порядку усунення цього недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати суду докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема, докази проходження позивачем військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення за спірний період, розрахункові листи, тощо.

Щодо клопотання позивача про витребування у військової частини НОМЕР_1 доказів, то суд зауважує на наступному.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 79 КАС України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

В силу положень частин першої, другої, третьої статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що докази надають суду учасники справи. Учасник справи має право заявити клопотання про витребування доказів у разі неможливості надати такі докази самостійно. З цією метою у клопотанні про витребування доказів учасник справи зазначає який саме (конкретно визначений) документ витребовується і на підтвердження чи спростування яких саме (конкретно визначених) обставин, а також про вжиті ним заходи для отримання доказів самостійно та про докази, які підтверджують вжиття цих заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання доказів.

Суд зауважує, що позивачем не дотримано вимог частини 2 статті 80 КАС України щодо оформлення клопотання про витребування доказів, в тому числі, не обґрунтувавши неможливості самостійно отримати та надати суду письмові докази, не зазначивши про заходи, яких він вжив для отримання цих доказів самостійно, та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Відтак, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що 06.08.2025 до суду надійшло клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду з підстав того, що позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не визначено.

Клопотання мотивовано тим, що із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 виконав підпис від власного імені. При цьому, під підписом зазначається саме та особа, яка здійснює власноручний підпис. На останній сторінці позовної заяви після переліку додатків проставлена дата і прізвище та ініціали позивача. Однак підпис у даному місці позовної заяви кардинально відрізняється від підпису на копії паспорту та копії посвідчення учасника бойових дій. Дана невідповідність підпису позивача є очевидною та не потребує будь-яких спеціальних знань (зокрема, спеціаліста чи експерта). З огляду на таке виникають обґрунтовані припущення, що така позовна заява від імені позивача, імовірно, могла бути підписана іншою особою, відомості про яку в позовній заяві відсутні.

Представник військової частини НОМЕР_1 зазначає, що ще більшої ваги такі сумніви набувають у зв`язку із тим, що за наявною в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі Електронний суд інформацією, подібний зразок рукописного підпису позивача, який відображено на цій позовній заяві, міститься і на багатьох інших позовних заявах (зокрема, справа № 120/9936/25 за позовом ОСОБА_2 , справа №120/9761/25 за позовом ОСОБА_3 ), поданих від імені різних позивачів. При цьому у всіх таких випадках позовні заяви різних позивачів подавалися поштою, що унеможливлювало ідентифікацію особи, яка подала позовну заяву. Таким чином, існує обґрунтований сумнів щодо підписання позивачем позовної заяви, яка була подана до суду.

Так, суд звертає увагу позивача, що відповідно до частин 1 та 2 статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальну діяльність, яка породжує відповідні юридичні наслідки.

У випадках, встановлених законом, фізичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах (частина 1 статті 53 КАС України).

Із позовної заяви вбачається, що така підписана від імені ОСОБА_1 .

При цьому, варто зауважити, що під підписом зазначається саме та особа, яка здійснює власноручний підпис.

У свою чергу, як у військової частини НОМЕР_1 так і в суду виникають обґрунтовані сумніви в тому, що така позовна заява від імені позивача ймовірно могла бути підписана іншою особою, відомості про яку в позовній заяві відсутні.

Так, за наявною в КП Діловодство спеціалізованого суду інформацією, подібний зразок рукописного підпису позивача, який відображено на цій позовній заяві, міститься і на інших позовних заявах поданих від імені різних позивачів (інших осіб) (зокрема, справа № 120/9936/25 за позовом ОСОБА_2 , справа №120/9761/25 за позовом ОСОБА_3 ).

Як зазначено у ч. 5 ст. 159 КАС України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

За таких обставин, з метою достовірного встановлення того факту, що дана позовна заява підписана саме позивачем ОСОБА_1 , а не іншою особою, позивачу необхідно надати суду відповідне письмове підтвердження чи пояснення про те, хто є дійсним підписантом цієї позовної заяви.

При цьому, звертаю увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення права позивача на звернення до суду, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк виконання ухвали суду від 23.07.2025.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна