Справа № 500/3663/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3663/25

11 серпня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування ОСОБА_1 для обчислення заробітку при призначенні пенсії відомостей про заробітну плату, зазначених у архівних довідках ТзОВ "Лукойл-Комі" від 22.03.2021 № 08/3 l-з, № 08/32-3 та№ 08/33-3;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати з 01.01.2025 ОСОБА_1 до заробітку для обчислення пенсії відомості про заробітну плату, зазначені у архівних довідках ТзОВ "Лукойл-Комі" від 22.03.2021 № 08/3l-з, № 08/32-3 та № 08/33-з, провівши відповідно перерахунок пенсії з врахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 лютого 2025 року позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив повідомити чи при призначенні йому пенсії на виконання рішення суду у справі № 500/3018/24 йому враховано заробітну плату, зазначену у архівних довідках ТзОВ "Лукойл- Комі" від 22.03.2021 № 08/3l-з, № 08/32-3 та № 08/33-3 за періоди роботи з 01.03.1983 по 30.06.1989.

На вказану заяву позивача відповідач листом від 28.02.2025 № 1382-1142/Д-02/8- 1900/25 повідомив, що рішенням суду зобов`язань щодо врахування заробітної плати не приймалося. З 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

З такими діями відповідача щодо не врахування для обчислення пенсії заробітної плати, зазначеної у архівних довідках ТзОВ "Лукойл-Комі" від 22.03.2021 № 08/31-3, № 08/32-3 та № 08/33-з за періоди з 01.03.1983 по 30.06.1989 позивач не згідний, що слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 20.06.2025 позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

02.07.2025 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 у справі № 500/3018/24 зобов`язань щодо врахування заробітної плати не приймалось.

З 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Таким чином, пенсію обчислено із середньомісячного заробітку за періоди роботи з 01.10.1993 по 31.11.1996, з 01.01.1998 по 30.09.1999 та за даними персоніфікованого обліку з 01.03.2004 по 31.12.2008.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року в справі № 500/3018/24, яке набрало законної сили 09.10.2024, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 18.04.2024 №57, в частині незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в районі Крайньої Півночі з 05.03.1983 по 04.04.1983 та з 08.04.1983 по 30.06.1989 з розрахунку один рік роботи за один рік та шість місяців.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати періоди роботи в районі Крайньої Півночі з 05.03.1983 по 04.04.1983 та з 08.04.1983 по 30.06.1989 до страхового стажу ОСОБА_1 з розрахунку один рік роботи за один рік та шість місяців.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 18.04.2024 №57, в частині незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 27.10.2008 по 01.12.2008 в МПП "Зелена Липа".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати період роботи з 27.10.2008 по 01.12.2008 в МПП "Зелена Липа" до страхового стажу ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.04.2024, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

14 лютого 2025 року позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив повідомити чи при призначенні йому пенсії на виконання рішення суду у справі № 500/3018/24 йому враховано заробітну плату, зазначену у архівних довідках ТзОВ "Лукойл- Комі" від 22.03.2021 № 08/3l-з, № 08/32-3 та № 08/33-3 за періоди роботи з 01.03.1983 по 30.06.1989.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 28.02.2025 повідомив позивача, що на виконання рішення суду у справі № 500/3018/24 позивачу до страхового стажу зараховано періоди роботи в районі Крайньої Півночі з 05.03.1983 по 04.04.1983 та з 08.04.1983 по 30.06.1989 з розрахунку один рік роботи за один рік та шість місяців, період роботи з 27.10.2008 по 01.12.2008 в МПП "Зелена Липа" та призначено з 25.02.2024 пенсію за віком відповідно до частини 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при страховому стажі тривалістю 21 рік 02 місяці 21 день. Також у листі зазначено, що рішенням суду зобов`язань щодо врахування заробітної плати не приймалося. Вказано, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Зазначено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких їх видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можна провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Вказано, що пенсію обчислено із заробітку за періоди роботи з 01.10.1993 по 31.11.1996, з 01.01.1998 по 30.09.1999 та за даними персоніфікованого обліку з 01.03.2004 по 31.12.2008.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки

про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Разом з тим, одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація (далі - Угода від 13.03.1992).

Відповідно до ст. 11 зазначеної Угоди від 13.03.1992, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Згідно з абзацами 2, 3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність.

Частиною 2 ст. 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994, ратифікованої Законом України від 11.07.1995 № 290/95-ВР, трудовий стаж, стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачали, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах, зокрема, від 31.10.2018 у справі № 459/955/15-а, від 27.02.2018 у справі № 361/4899/17, від 12.06.2018 у справі № 686/4998/15.

Оскільки позивач працював на території РСФСР (правонаступник - російська федерація) та рішенням суду йому зараховано спірні періоди роботи на території російської федерації, на переконання суду, у пенсійного органу не було підстав для неврахування довідок при призначенні пенсії.

Суд зазначає, що подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до абзацу 5 пп. З пункту 2.1 Порядку № 22-1 особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Додатком 5 до Порядку № 22-1 затверджена форма довідки про заробітну плату для призначення пенсій.

За змістом вказаної форми довідка повинна містити, зокрема, штамп органу, що видав довідку; ПІБ особи, якій довідка видана; суми заробітної плати та період, за який вона нарахована; підставу видачі довідки; ПІБ, посада та підпис уповноважених осіб.

Суд зазначає, що архівними довідками ТзОВ "Лукойл-Комі" від 22.03.2021 № 08/31-з, № 08/32-3 та № 08/33-3 підтверджено відомості нарахованої заробітної плати позивача за період роботи з 01.03.1983 по 30.06.1989, оскільки подані позивачем довідки мають вказані вище реквізити та дають можливість ідентифікувати період роботи позивача, роботодавця та отриману заробітну плату, а зміст вказаних довідок свідчить, що такі довідки видані на основі первинних документів (особових рахунків).

Суд зазначає, що вказані довідки підписані відповідальними особами підприємства, на них проставлені печатки відповідного підприємства. Також ці довідки містить адресу місцезнаходження підприємства, яке видало вказані довідки.

Доказів, які б свідчили про недостовірність вищевказаних довідок судом не здобуто та суду не надано.

З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що такі довідки відповідають вимогам законодавства, оскільки видані на підставі особових рахунків, містять чітко визначені періоди роботи, за які йому здійснювалася виплата заробітної плати, суми заробітної плати, а також містять інформацію щодо місцезнаходження і адреси підприємства, яким видано такі довідки.

Суд звертає увагу, що в силу пункту 2 ст. 13 Угоди від 13.03.1992 пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Тож припинення участі російської федерації в Угоді від 13.03.1992, так само, як і прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", не є підставою для відмови в обчисленні заробітку Позивача для призначення пенсії за період роботи на території російської федерації, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень.

Враховуючи, те, що станом на час видачі позивачу довідок про заробітну плату діяла Угода від 13.03.1992, якою не передбачено обов`язку проставляти апостиль на документах про заробіток на території російської федерації та в силу приписів постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 107 "Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав", такі документи не потребують спеціального посвідчення апостилем.

Тому, суд приходить до переконання, що відповідач протиправно не врахував для обчислення йому пенсії заробітну плату згідно з архівними довідками ТзОВ "Лукойл- Комі" від 22.03.2021 № 08/31-з, № 08/32-3 та № 08/33-3.

З огляду на це, з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати з 01.01.2025 ОСОБА_1 до заробітку для обчислення пенсії відомості про заробітну плату, зазначені у архівних довідках ТзОВ "Лукойл-Комі" від 22.03.2021 № 08/3l-з, № 08/32-3 та № 08/33-з, провівши відповідно перерахунок пенсії з врахуванням проведених виплат.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги повністю, то відповідно до частини першої статі 139 КАС України, на користь позивача необхідно стягнути сплачену суму судового збору у розмірі 1211,20 грн, відповідно до квитанції від 07.05.2025.

Керуючись статтями 72-77, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування ОСОБА_1 для обчислення заробітку при призначенні пенсії відомостей про заробітну плату, зазначених у архівних довідках ТзОВ "Лукойл-Комі" від 22.03.2021 № 08/3 l-з, № 08/32-3 та№ 08/33-3.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати з 01.01.2025 ОСОБА_1 до заробітку для обчислення пенсії відомості про заробітну плату, зазначені у архівних довідках ТзОВ "Лукойл-Комі" від 22.03.2021 № 08/3l-з, № 08/32-3 та № 08/33-з, провівши відповідно перерахунок пенсії з врахуванням проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 11 серпня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.