Справа № 520/32010/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 р. Справа № 520/32010/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, повний текст складено 03.02.25 у справі № 520/32010/24

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі за текстом також відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №0/50634/2412 від 09.09.2024;

- стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у сумі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області;

- стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правову (правничу) допомогу у сумі 10 000 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року позов залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, з викладенням висновків, які не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає про неврахування судом першої інстанції приписів пункту 4 розділу ІІ Порядку № 148, а також того, що податкове зобов`язання з єдиного податку 3 групи за спірні періоди позивачем сплачено в строк, що підтверджується платіжними інструкціями, наданими позивачем до матеріалів справи.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не містить у собі зазначення обставин, які б спростовували рішення суду першої інстанції. Уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У додаткових поясненнях у справі позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що суб`єкт підприємницької діяльності Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований Богодухівською районною державною адміністрацією, номер державної реєстрації № 000010195 від 29.08.2012. Перебуває на податковому обліку у ГУ ДПС з 29.08.2022 та включений до Реєстру платників єдиного податку з 29.08 2022.

Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області проведено камеральну перевірку щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено Акт №41232/20-40-24-12-08 від 03.09.2024 (далі Акт перевірки).

Відповідно до змісту Акта перевірки податковим органом виявлено порушення, що полягає у несвоєчасній сплаті платником узгодженого податкового зобов`язання з єдиного податку третьої групи відповідно до податкових декларацій за 9 місяців 2023 року від 10.10.2023 за № та за 2023 рік від 19.01.2024 за № .

Податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Харківській області №0/506 від 09.09.2024, складеним на підставі вказаного Акта перевірки, Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% від загальної суми податкового зобов`язання сплаченого із затримкою (201 570, 37 грн) - 20 157, 04 грн.

ФОП ОСОБА_1 не погодився із податковим повідомленням-рішенням №0/50634/2412 від 09.09.2024, оскільки вважає, що ним не було допущено прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з позовом у цій справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, ГУ ДПС діяло у порядку, на підставі та в межах повноважень, визначених чинним законодавством України.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1 ПК України).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 295.3 ст. 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи (крім електронних резидентів (е-резидентів) сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до абз. 3 п. 124.1. ст. 124 ПК України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також, пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п.75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного а накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних, накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

За матеріалами справи Богодухівським відділом податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області на підставі пп. 75.1.1, п. 75.1 ст.75, ст. 76, п. 295.3 ст. 295 ПК України проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати (перерахування) податків, зборів, платежів з єдиного податку третьої групи.

При перевірці використовувалися реєстраційні та облікові дані інформаційного ресурсу ДПС України «Податковий блок», ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_1 .

При проведенні перевірки встановлені порушення щодо термінів сплати (перерахування) податків, зборів, платежів з єдиного податку третьої групи за періоди, а саме: податкова декларація з єдиного податку третьої групи за 9 місяців 2023 року (від 10.10.2023 за № ) та за 2023 рік (від 19.01.2024 за № ).

За висновками акта перевірки, з огляду на несвоєчасно сплачене узгоджене податкове зобов`язання з єдиного податку третьої групи за 9 місяців 2023 року та за 2023 рік, ГУ ДПС у Харківській області встановлено порушення позивачем п. 57.1 ст. 57, п. 295.3 ст. 295 ПК України.

Проте стосовно сплати узгодженого податкового зобов`язання з єдиного податку третьої групи відповідно податкової декларації за 9 місяців 2023 року від 10.10.2023 за №, слід зазначити таке.

Згідно з податковою декларацією за 9 місяців 2023 року від 10.10.2023 № платником податків задекларовано до сплати 183 613,65 грн єдиного податку, граничний строк сплати - до 21.11.2023.

Водночас платником податків до настання граничного строку сплати було здійснено наступні платежі за податковими зобов`язаннями зі сплати єдиного податку третьої групи, що підтверджується копіями платіжних інструкцій: від 13.02.2023 за № 23В9-С74Р-6622-САМХ, сума 1 208,00 грн; від 20.05.2023 за № M7HE-355A-9433-8T3H, сума 22 102,00 грн; від 21.06.2023 за № 339Р-МТ38-17СА-57ВН, сума 25 054,00 грн; від 24.08.2023 за № РСТВ-9СЗ1-6ХТМ-ХК39, сума 16 200,00 грн; від 25.09.2023 за № 67М5-РК14-ХТКМ-7Р23, сума 30 912,00 грн; від 04.10.2023 за № Н26М-8ХС5-Е98К-Т428, сума 30 000,00 грн; від 23.10.2023 за № А9ЕХ-СКВ0-1861-ВР5Х, сума 62 546,00 грн.

Отже, до моменту настання граничного строку сплати зобов`язань з єдиного податку у сумі 183 613,65 грн за податковою декларацією за 9 місяців 2023 року платником податків було сплачено 188 022 грн.

Натомість, як свідчать відомості з електронного кабінету платника податків за 2023 рік (витяг з електронного кабінету додається), податковим органом враховано тільки частину вказаних платежів з єдиного податку, а саме: сплату 1 208,00 грн (13.02.2023), 22 102,00 грн (20.05.2023) та 25 054,00 грн (21.06.2023).

Наступні платежі з єдиного податку, сплачені платником податків, не були відображені в електронному кабінеті, що спричинило виникнення податкового боргу зі сплати єдиного податку на суму 139 410,67 грн, а саме:

- сплата 16 200,00 грн згідно з платіжною інструкцією №РСТВ-9С31-6ХТМ-ХК39 від 24.08.2023;

- сплата 30 912,00 грн згідно з платіжною інструкцією №67М5-РК14-ХТКМ-7Р23 від 25.09.2023;

- сплата 30 000,00 грн згідно з платіжною інструкцією №Н26М-8ХС5-Е98К-Т428 від 04.10.2023;

- сплата 62 546,00 грн згідно з платіжною інструкцією №А9ЕХ-СКВ0-1861-ВР5Х від 23.10.2023.

Щодо сплати узгодженого податкового зобов`язання з єдиного податку третьої групи відповідно податкової декларації за 2023 рік від 19.01.2024 за №9 (уточнююча) слід зазначити таке.

Згідно з податковою декларацією за 2023 рік від 19.01.2024 за№9 (уточнююча) платником податків задекларовано до сплати 62 159,70 грн єдиного податку, граничний строк сплати - до 20.01.2024.

Разом з цим платником податків до настання граничного строку сплати здійснено такі платежі за податковими зобов`язаннями зі сплати єдиного податку третьої групи, що підтверджується копіями платіжних інструкцій: від 25.11.2023 за № 8М8Н-6Х9С-54Н9-7АН9, сума 65 706,00 грн; від 20.12.2023 за № СК9А-7924-ТС6Е-1551, сума 64 024,00 грн; від 16.01.2024 за № РМВЕ-97Т0-РА68-ТК20, сума 20 000,00 грн.

Отже, до моменту настання граничного строку сплати зобов`язань з єдиного податку у сумі 62 159,70 грн за податковою декларацією за 2023 рік від 19.01.2024 за №9 платником податків було сплачено 149 730 грн.

Натомість, як свідчать відомості з електронного кабінету платника податків за 2024 рік, податковим органом не було враховано вказані платежі, що спричинило виникнення податкового боргу зі сплати єдиного податку на суму 62 159,70 грн.

Отже, платником податків не було допущено прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання з єдиного податку третьої групи за спірні періоди, а тому висновок контролюючого органу про допущення позивачем порушення п. 57.1 ст. 57 та п. 295.3 ст. 295 ПК України є безпідставним, що в свою чергу свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення №0/50634/2412 від 09.09.2024.

Щодо неврахування судом першої інстанції наданих позивачем доказів сплати податкового зобов`язання з єдиного податку третьої групи за спірні періоди, оскільки з копій платіжних інструкцій вбачається, що не було заповнено поле встановленого формату «Код виду сплати», через що сплачені суми були зараховані на рахунок єдиного податку ОСОБА_2 (сина позивача, який здійснював платежі), колегія суддів звертає увагу на таке.

Так, судом першої інстанції не було взято до уваги та не було надано оцінку доводам позивача, стосовно застосування до спірних правовідносин пункту 4 розділу II Порядку заповнення реквізиту «Призначення платежу» платіжної інструкції під час сплати (стягнення) податків, зборів, митних, інших платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, внесення авансових платежів (передоплати), грошової застави, а також у разі їх повернення, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 22.03.2023 за № 148 (далі - Порядок № 148).

Згідно з пунктом 4 розділу II Порядку №148 у разі коли платником при сплаті податків, зборів, платежів та єдиного внеску, що адмініструються ДПС, на бюджетні/небюджетні рахунки у реквізиті «Призначення платежу» платіжної інструкції не зазначено або зазначено код виду сплати, який відсутній у додатку 1 до цього Порядку, вважається, що платник сплатив грошове зобов`язання/єдиний внесок за кодом виду сплати 101.

У додатку 1 до Порядку №148 під кодом платежу 101 вказано сплата суми податків, зборів, платежів, єдиного внеску.

Отже, з урахуванням пункту 4 розділу II Порядку №148, у разі незазначення коду виду сплати, вважається, що оплата здійснена за кодом виду сплати 101, до якого і відноситься, зокрема, сплата єдиного податку.

Крім того, у відповіді на відзив позивач наголошував, що в діях відповідача щодо зарахування сплачених ОСОБА_2 грошових коштів за свого батька, ОСОБА_1 , у якості сплат єдиного податку, вбачається суперечлива поведінка суб`єкта владних повноважень, оскільки за аналогічним платежами, а саме сплата: 1 208,00 грн (згідно з платіжною інструкцією №23В9-С74Р-6622-САМХ від 13.02.2023), 22 102,00 грн (згідно з платіжною інструкцією №M7HE-355A-9433-8T3H від 20.05.2023) 25 054,00 грн (згідно з платіжною інструкцією №339Р-МТ38-17СА-57ВН від 21.06.2023), що були здійснені ОСОБА_2 за свого батька, ОСОБА_1 , відповідачем податкові зобов`язання зараховані саме позивачу, що вбачається із виписки з особового рахунку позивача, наданої з позовом.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_2 , сплачуючи грошові кошти в рахунок погашення податкових зобов`язань зі сплати єдиного податку третьої групи за свого батька (Позивача), в розділі «Призначення платежу» платіжних інструкцій вказував: Єдиний податок 5 % ОСОБА_1 та Єдиний податок 2 % ОСОБА_1 , що дозволяє ідентифікувати призначення платежу, а саме те, що грошові кошти сплачувались в рахунок сплати зобов`язань саме позивача з єдиного податку

Отже, відповідачем безпідставно зараховано сплачені грошові кошти в рахунок єдиного податку ОСОБА_2 (сина Позивача), оскільки останній при оплаті в розділі «Призначення платежу» вказував, що оплата здійснюється за зобов`язаннями позивача.

З урахуванням наведеного судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №0/50634/2412 від 09.09.2024

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та приймаються колегією суддів у якості належних.

Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розподіляючи судові витрати, колегія суддів зазначає, що у позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу - 10 000, 00 грн, однак станом на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції доказів понесення таких витрат позивачем не надано. Тому розподіл таких витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Разом з цим позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 2422,40 грн, а саме: при поданні адміністративного позову 968,96 грн та при поданні апеляційної скарги 1453,44 грн.

Оскільки Другим апеляційним адміністративним судом ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов та апеляційну скаргу позивача задоволено, тобто рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача документально підтверджені судові витрати у сумі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 у справі № 520/32010/24 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №0/50634/2412 від 09.09.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова