Справа № 645/270/25
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 р. Справа № 645/270/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 23.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Лобановська С.М., смт. Близнюки, повний текст складено 23.06.25 по справі № 645/270/25

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до поліцейського 2 взводу 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Смігунова Руслана Вікторовича (далі відповідач-1), Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі відповідач-2), в якому просив суд визнати незаконною та скасувати постанову Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 06.01.2025 серії ЕНА № 3799170, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн, а провадження у справі закрити.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 22.04.2025 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у справі № 645/ 270/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2025 року по справі № 645/270/25 залишено без змін.

05 червня 2025 року до Близнюківського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2025 року у справі № 645/270/25.

Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 23.06.2025 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2025 року у справі № 645/270/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовлено. Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 22квітня 2025року у справі №645/270/25 залишено в силі.

Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 23.06.2025 року у справі №645/270/25 та ухвалити нове рішення про задоволення його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2025 року у справі №645/270/25, яким у задоволенні уточненого адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовлено.

Позивач просить задовольнити позов та визнати незаконною та скасувати постанову поліцейського другого взводу 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції НП України Смігунова Р.В. від 06.01.2025 року серія ЕНА №3799170, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на мене накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., а провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що працівники Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції НП України Смігунов Р.В. та Духно Б.В. не ознайомили його з відеозаписом та фотознімком з приладу ТruCAM ТС001133, які, як виявилося пізніше, не мають цифрового підпису як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій, чим порушили права ОСОБА_1 . Про вказані вище обставини позивачу стало відомо 04 червня 2025 року із листа заступника начальника Ярослава Диняка від 04.06. 2025 року №86зі/41/14/02- 2025, який підтвердив відсутність на відеозапису та фотознімку з приладу ТruCAM ТС001133 цифрового підпису як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Департаментом патрульної поліції було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 23.06.2025 залишити без змін.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи те, що від учасників справи не надійшло клопотання про розгляд справи за їх участю, правовідносини та предмет доказування у справі, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

За приписами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга).

Колегія суддів, вивчивши обставини справи, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовивши у задоволенні заяви позивача про перегляд рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 22.04.2025 по справі №645/270/25 за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність обставин, які в силу ст. 361 КАС України вважалися б нововиявленими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 362 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 1 статті 361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, згідно з частиною 2 статті 361 КАС України є:

істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Згідно з ч. 4 статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Статтею 361 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Істотними обставинами справи вважаються такі обставини, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Такі юридичні факти характеризуються тим, що вони одночасно повинні бути передбачені нормами права, спричиняють виникнення, зміну або припинення правовідносин, мають істотне значення для вирішення справи, тобто такі фактичні дані, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення, існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, проте не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це, ані суду, в провадженні якого перебувала справа.

З урахуванням викладеного, під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд повинен дослідити, чи впливають зазначені особою обставини на юридичну оцінку обставин, здійснену судом під час постановлення рішення, що переглядається, надати оцінку тому, чи відповідають такі обставини ознакам нововиявлених обставин, а також встановити, чи дійсно відповідач не знав та не міг знати про наявність обставин, на які він посилається як на нововиявлені.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 2а-7523/10/1270, від 02 травня 2018 року у справі № 303/3535/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 809/824/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 826/14224/15, від 01.02.2019 року у справі №2040/7218/18.

Слід зазначити, що інститут перегляду судових рішень у адміністративних справах за нововиявленими обставинами є додатковою гарантією та можливістю реалізації основного завдання адміністративного судочинства ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. За своєю суттю він докорінно відрізняється від права на апеляційне або касаційне оскарження судових рішень. Переглянутим за нововиявленими обставинами може бути лише судове рішення, яке набрало законної сили. Сукупність підстав для такого перегляду вказує на те, що вони не пов`язані із порушенням судом норм матеріального або процесуального права при ухваленні рішення, яким закінчено розгляд справи, проте встановлено існування обставин, про які раніше не було відомо суду та відповідній особі, яка звертається із заявою, і які вірогідно вплинули б на прийняте судом рішення якщо були б відомі суду на час ухвалення такого рішення.

Тобто, інститут перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами спрямований на забезпечення додаткової можливості особі домогтися перегляду судового рішення з підстав наявності таких обставин навіть після використання права апеляційного та/або касаційного перегляду судових рішень, якими закінчено розгляд справи, і особа позбавлена можливості повторно звертатись до суду з таким самим позовом (до того самого відповідача, про той самий предмет спору і з тих самих підстав) і вимагати нового розгляду адміністративного спору з урахуванням нової обставини, яка має суттєве значення для його вирішення, але не була врахована судом при ухваленні судового рішення.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Так, в обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначив, що як вказано у рішенні Близнюківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2025 року у справі № 645/270/25: «слід також зазначити, що на фотознімку, зробленому приладом TruCam, яку відповідач долучив до матеріалів справи, відображено наступну інформацію, а саме: назву файлу, дату та час створення, серійний номер приладу, прізвище поліцейського, що здійснював заміри, номер жетона поліцейського, виміряна швидкість, відстань, на якій здійснено замір, встановлений ліміт швидкості на даній ділянці дороги та назва ділянки дороги, де здійснювався замір, а також назва населеного пункту с. Волохів Яр.» В свою чергу, як слідує із постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у справі № 645/270/25 вказані відеозапис та фото подані через підсистему «Електронний Суд» та мають електронний цифровий підпис уповноваженої особи.

Таким чином ОСОБА_1 вважає, що за постановою поліцейського другого взводу 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області капітана поліції - Смігунова Р.В. від 06.01.2025 серія ЕНА №3799170 відеозапис та фотознімки з приладу TruCam ТС001133 на наявності цифрового підпису як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій, судами першої та апеляційної інстанцій не досліджувалися і його з ними ніхто не ознайомлював.

Лише 28 травня 2025 року засобами електронного зв`язку із застосуванням КЕП ним поданий запит на отримання інформації, а саме: надати інформацію за постановою поліцейського другого взводу 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області капітана поліції - Смігунова Р.В. від 06.01.2025 серії ЕНА №3799170 на відеозаписі та фотознімку з приладу TruCam ТС001133 докази наявності цифрового підпису як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Листом заступника начальника Ярослава Диняка від 04.06.2025 №86зі/41/14/02-2025 йому фактично відмовлено у надання інформації на його запит від 28 травня 2025 року, чим порушені його права.

Позивач зазначає, що, ігноруючи вимоги діючого законодавства, працівники Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції НП України Смігунов Р.В. та Духно Б.В. при розгляді справи про адміністративне правопорушення 06 січня 2025 року, а потім справи № 645/270/25 не надали докази наявності цифрового підпису як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій на відеозаписі та фотознімку з приладу TruСаm ТС001133. Отже, наданий суду відеозапис та фотознімок з приладу TruCam ТС001133 не є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС України.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 73 та ч. 1 ст. 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, Близнюківським районним судом Харківської області в межах провадження по справі № 645/270/25, визнано належними та допустимими доказами відеозапис та фотознімки з приладу TruCam ТС001133.

Окрім того, в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 05.054.2025 зазначено: «На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП України, відповідачем разом з відзивом на позов було надано фото та відео файли, здійснені за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam. Вказані відеозапис та фото подані через підсистему «Електронний Суд» та мають електронний цифровий підпис уповноваженої особи.»

Колегія суддів звертає увагу, що надана судом оцінка наявним у матеріалах справи доказам не може бути предметом їх переоцінки під час перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у відповідності до приписів ч. 4 ст. 361 КАС України.

Доводи апеляційної скарги неврахуванням судом першої інстанції листа заступника начальника Ярослава Диняка від 04.06.2025 року №86зі/41/14/02-2025, з якого позивачу стало відомо про відсутність на відеозапису та фотознімку з приладу TruCam ТС 001133 цифрового підпису як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані доводи фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів та незгоди з прийнятим у справі рішенням, проте це не є підставою перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказана позивачем обставина у розумінні частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не може вважатися нововиявленою.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини у рішеннях від 28.11.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» та від 24.07.2003 у справі «Рябих проти Росії» вказав, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Крім того, як вказано Європейським судом з прав людини в рішеннях у справах Пономарьов проти України, Брумареску проти Румунії, одним з фундаментальних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи.

Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України, п.40).

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами містить нововиявлених обставин, визначених частиною 2 статті 361 КАС України, має на меті лише повторний розгляд та винесення нового рішення у справі.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно з ч. 1 статті 369 КАС України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, а також судовою практикою.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2025 року у справі № 645/270/25, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Близнюківського районного суду Харківської області від 23.06.2025 по справі № 645/270/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій