Справа № 420/7294/25
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/7294/25

Перша інстанція: суддя Бутенко А.В.,

повний текст судового рішення

складено 15.04.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

12.03.2025 ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2022 2024 роки під час обчислення пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2022 2024 роки з наступного дня за днем досягнення нею пенсійного віку, а саме з 02.01.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що з 21.01.2011 вона отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», але, після досягнення пенсійного віку, 10.01.2025 звернулась до територіального пенсійного органу за місцем свого проживання із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач звертала увагу на те, що пенсія за віком їй була призначена з 10.01.2025, але при обрахунку розміру пенсії був протиправно застосований показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, заміст такого показника за 2022-2024 роки.

Позивач вказувала, що звернувшись до територіального пенсійного органу за місцем свого проживання з питання застосування належного показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, вона отримала відповідь від 18.02.2025 про те, що заява опрацьовувалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області за екстериторіальним принципом. Звернувшись після цього до ГУ ПФУ в Одеській області, позивач отримала відповідь від 25.02.2025 про те, що її звернення було надіслане для розгляду по суті до територіального пенсійного органу за місцем проживання заявника. Наведена бездіяльність відповідача, на думку позивача є протиправною.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 :

- визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обчислення з 10.01.2025 пенсії за віком ОСОБА_1 без застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2022, 2023, 2024 роки;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 10.01.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2022, 2023, 2024 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції допусти неправильне застосування норм матеріального права, оскільки позивач не має права на перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2022, 2023, 2024 роки, позаяк під час здійснення такого перерахунку у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К). Перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону №1058 здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, та розраховується за формулою, наведеною в ч.2 ст.40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії. Апелянт зазначає, що аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 02.04.2024 у справі №420/19398/23, від 13.06.2019 у справі №265/84/16-а, П`ятого апеляційного адміністративного суду №420/20939/24 від 20.01.2025.

Також апелянт вказує, що суд першої інстанції перебрав на себе функцію ю суб`єкта владних повноважень, оскільки органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати є Пенсійний фонду України (його територіальні органи). На думку апелянта суд не вправі підміняти собою державний орган, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Отже, не в праві втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області; з 21.01.2021 отримувала пенсію за вислугу років як працівник освіти, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»; з 10.01.2025 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до матеріалів справи заява позивача від 10.01.2025 про призначення пенсії віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» була подана до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, тобто за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Як вбачається з листа ГУ ПФУ в Київській області від 18.02.2025 (а.с.21), наданого на адвокатський запит адвоката позивача від 12.02.2025 (а.с.10), заява про призначення пенсії віком опрацьовувалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, та при призначенні пенсії був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн. Також у вказаному листі вказано, що при переведені з одного виду пенсії на інший, при обрахунку розміру пенсії, окрім іншого, застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

19.02.2025 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області (а.с.12) та просила провести перерахунок призначеної їй пенсії з 10.01.2025, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанови від 31.01.2025 у справі №200/1478/24, зокрема із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2022-2024 роки. Вказане звернення було направлене до ГУ ПФУ в Київській області для розгляду по суті листом ГУ ПФУ в Одеській області від 25.02.2025 (а.с.11).

Відповідно до матеріалів справи розрахунку пенсії позивача за віком (ЗУ №1580) (а.с.13-16), при розрахунку заробітку для обчислення пенсії за віком був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки 3764,40 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV).

Преамбулою Закону №1058-IV закріплено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

У статті 9 Закону №1058-IV зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зазначені вище норми законодавства дають підстави вважати, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 червня 2020 року у справі №127/7522/17, де зазначив, що за змістом частини 3 статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

У справі, яка розглядається, позивачу з 2011 року призначена пенсія за вислугу років як працівнику освіти відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (надалі Закон №1788-ХІІ), а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV позивач звернулась вперше у 2025 році.

Верховний Суд України вже аналізував подібні правовідносини і у постанові від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а (№21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.

За обставинами справи має місце призначення іншого виду пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 27 листопада 2024 року у справі №560/11681/23, від 16 січня 2025 року у справі №580/4901/22 та від 25 березня 2025 року у справі №380/3740/24.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на обчислення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2022 - 2024 роки.

Доводи апелянта щодо перебирання судом першої інстанції на себе функцій пенсійного органу, колегія суддів відхиляє у зв`язку з їх безпідставністю.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька