Справа № 166/1149/25
Суддя: Фазан О. З.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 166/1149/25
Провадження 2-а/166/25/25
Рішення

іменем України

08 серпня 2025 року с-ще Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Фазан О.З.,

за участю секретаря Омелько Н. І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - інспектора ВП № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП в Волинській області Петрини Владислава Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання постанови інспектора відділення поліції №2 (сел..Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Петрини В.О. серї ЕНА 508570 від 27.06.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив,що постановою інспектора відділення поліції №2 9селище Ратне) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Петрина Владислава Олександровича серії ЕНА № 508570 від 27.06.2025 його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до даної постанови, він 27.08.2025 о 22 год 50 хв в с. Лучичі по вул. Центральна керував транспортним засобом у якого не працював лівий задній габаритний ліхтар у темну пору доби, чим порушив вимоги п. 31.4.7 ПДР України - порушення експлуатації транспортних засобів, відсутність чи несправність габаритних ліхтарів.

З вказаною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП категорично не згідний, оскільки коли розпочинав рух автомобілем і безпосередньо перед початком руху, жодних несправностей в освітлювальних приладах автомобіля не було, все працювало належним чином, в тому числі і задні освітлювальні прилади. Тобто, виявлена поліцейським несправність виникла вже під час руху транспортного засобу і не могла бути мною самостійно поміченою з огляду на об`єктивну неможливість пересвідчитись у виході з ладу задніх освітлювальних приладів в цей час, оскільки я фізично перебував за кермом і не міг спостерігати автомобіль візуально.

Вже після зупинки транспортного засобу на вимогу співробітників поліції, та після зауваження поліцейських, виявив несправність та одразу на місці її виправив.

Крім того, він повідомив працівнику поліції, що автомобіль перед експлуатацією був технічно справний, проте, можливо під час руху останнього пошкодились контакти габаритних вогнів, проте мої пояснення при розгляді справи до уваги взяті не були.

Вважає, що ПДР України не порушував та вказаного адміністративного правопорушення не скоював, оскільки керований ним автомобіль є легковим автомобілем, тому закон не забороняє його експлуатацію з одним несправним габаритним ліхтарем, а дає рекомендації щодо продовження руху до місця стоянки чи ремонту. Посилання в спірній постанові на пункт 31.4.7 ПДР України вважає необгрунтованим, оскільки такий пункт забороняє експлуатацію транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, в якому відсутні або несправні фари та задні габаритні ліхтарі.

При тому, прошу суд звернути увагу, що згідно із пунктом 31.5 ПДР України, у разі виникнення на дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо, рухатись якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9, 9.11 ПДР України. Водночас повна заборона подальшого руху можу бути лише у випадках, коли у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи усіх фар чи задніх габаритних ліхтарів (пункт 31.6 (б) Правил).

Дана постанова є необгрунтованою, оскільки зазначені у ній дані про те, що він порушив вимоги пункту 31.4.7 ПДР України не відповідають встановленим обставинам справи, оскільки керований мною транспортний засіб, не перевозив великогабаритний вантаж, великоваговий чи небезпечний вантаж у момент його зупинки та згідно свідоцтва про його реєстрацію є пасажирським легковим, відтак, не є складом автопоїзда.

Вважає, постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 508570 від 27.06.2025 за ч.І ст.121 КУпАП протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 08.07.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - інспектора ВП № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП в Волинській області Петрину В.О.

15.07.2025 відповідач направив відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, вказавши, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності поліцейський оцінив всі обставини справи та докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Стягнення застосовано в межах санкції ч.1 ст. 121 КУпАП, постанова винесена уповноваженою особою з дотриманням вимог чинного законодавства,просив долучити до матеріалів справи DVD-диск вчинення правопорушення та допитати в судовому засіданні посадову особу,яка винесла постанову.

22 липня 2025 року позивач ОСОБА_1 подав заперечення на відзив,в якому вказав,що 18 липня 2025 року його батько отримав поштовий лист,в якому знаходився відзив на позовну заяву. Вказує,що з постановою не згідний,так як підставою її винесення було те,що він 27.06.2025 року при зупинці транспортного засобу «Mersedes-Benz Sрrinter" р/н НОМЕР_1 ,яким він керував було виявлено,що не працює лівий задній габарит .

Представник позивача адвокат Панасюк І. І. звернувся із заявою про розгляд справи без позивача та його представника.

Відповідач не з`явився, не клопотав про відкладення розгляду справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - інспектора ВП № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП в Волинській області Петрина В. О. не з`явився, не клопотав про відкладення розгляду справи.

Суд ,дослідивши матеріали справи приходит до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5085570 від 27.06.2025 року, винесеної інспектором ВП № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП в Волинській області Петриною В.О., 27 червня 2025 року о 22:50 в с.Лучичі по вул..Центральній ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mersedes-Benz Sрrinter" р/н НОМЕР_1 ,в якого не працював задній лівий габаритний ліхтар, чим порушив пункт п.31.4.7 ї ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водіє мтранспортним засобом,що має несправності системи гальмового або рульового керування,тягово-зчіпного пристрою,зовнішніх світлових приладів (темноїпори доби)чи іншітехнічні несправності,з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється,або переобладнаний з порушенням відповідних правил,норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.4.7 ї ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.ст.75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідачем надано на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення відеозапис, на якому зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Mersedes-Benz Sрrinter" р/н НОМЕР_1 ,в якого не працював задній лівий габаритний ліхтар, розмову поліцейського з водієм ОСОБА_1 , про що ОСОБА_1 не заперечував, визнаючи свою вину.

Однак, відповідачем не надано суду жодних доказів вчинення ОСОБА_1 порушення пункту 31.4.7 ї ПДР України, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення, а саме відсутні докази перевезення ОСОБА_1 великогабаритного, великовагового чи небезпечного вантажу. Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив поліцейський, визнаючи позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до такого висновку та виніс оскаржувану постанову. Відсутнє відповідне обгрунтування вказаних обставин і у відзиві на позов, в якому відповідач обмежився лише цитуванням норм права та загальними фразами про законність винесеної постанови.

Відтак, постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст.73,74 КАС України у якості належного та достатнього доказу, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б вказували на те, що позивач керуючи з несправними фарами і задніми габаритними ліхтарями транспортним засобом, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, відсутні.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, не доведено факту наявності в діях позивача складу вказаного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог щодо її форми та змісту, без достатньої доказової бази, яка б підтверджувала факт порушення ОСОБА_1 п.31.4.7 ї ПДР України.

За наведених обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України з ГУНП в Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі ст.ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283 КУпАП, керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 72-77, 121, 122, 132, 134, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,(місце проживання: АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції у Волинської області (43000, м. Луцьк, вул.Винниченка, 11, ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 508570 від 27.06.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ратнівського

районного суду О. З. Фазан