Справа № 480/3685/25
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2025 року м. Суми Справа № 480/3685/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М, розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу
за позовом Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці
до відповідачів: 1. Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;
2. Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;
треті особи: 1. Головне управління державної казначейської служби України у Сумській області;
2. Сумська міська рада;
про визнання протиправним та скасування повідомлення, зобов`язання вчинити дії.

Суть спору. Позиція сторін.Процесуальні дії суду. Заяви учасників справи.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що до відповідача позивачем було направлено заяву про примусове виконання. Відповідач неправомірно прийняв повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, на підставі норми п.9 ч.4 ст.4 Закону України ''Про виконавче провадження'', у зв`язку з тим, що рішення про стягнення коштів з бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
15.05.2025 судом було відкрито провадження у справі.
20.05.2025 від другого відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити.
Відзив відповідачем мотивований тим, що постанова позивача була повернута без виконання, оскільки нормою ч.2 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення про стягнення коштів з бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Тому постанова позивача від 11.11.2024 не підлягає виконанню органами ДВС.
22.05.2025 до суду надійшли пояснення третьої особи - Головного управління державної казначейської служби України у Сумській області, в яких третя особа зазначає, що виконання постанов про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення покладається на органи ДВС.
23.05.2025 до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якій позивач просить суд вимоги задовольнити у повному обсязі, а саме з підстав, які зазначені у позові.
04.06.2025 до суду надішли пояснення Сумської міської ради.
17.06.2025 до суду надійшли додаткові пояснення позивача. 01.07.2025 до суду надійшли додаткові пояснення Cумської міської ради.
Встановлені судом фактичні обставини.
25.04.2025 позивач звернувся із заявою до відповідача з проханням вжити заходів щодо примусового виконання постанови від 11.11.2024 про накладення штрафу (а.с.44-45)
29.04.2025 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що рішення про стягнення коштів з бюджетних установ виконуються органами казначейства (а.с.46-47).
Висновки суду та їх мотиви.
Таким чином, основне питання у даному спорі є те, ким саме у примусовому порядку виконуються постанови органів Держпраці про накладення штрафу на бюджетну установу та чи правомірно відповідач виніс спірне повідомлення. Відповідаючи на вказане запитання, суд зазначає, що такі постанови виконуються органами виконавчої служби, а відповідач діяв неправомірно, займаючи протилежну позицію.
Згідно з частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 6 статті 265 КЗпП України виконання постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, покладається на органи державної виконавчої служби.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону).
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 КЗпП України.
Згідно з пункту 11 Порядку № 509 не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України).
За таких обставин суд констатує, що як нормами КЗпП України так і нормами вказаного Порядку № 509 передбачено, що у разі невиконання у добровільному порядку постанов Держпраці про накладення штрафу, стягнення здійснюється саме органами державної виконавчої служби.
Суд звертає увагу відповідача, що норма ч.2 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" є загальною, яка регулює порядок стягнення коштів з бюджетних установ, натомість спеціальною нормою, яка регулює порядок виконання постанови Держпраці, в тому числі, й винесених щодо бюджетних установ, є саме ч.6 ст.265 КЗпП України.
За загальним правилом до правовідносин, у разі наявності спеціальної норми, застосовується саме спеціальна норма (принцип "specialia generalibus derogant"). Таким чином, оскільки спірна постанова прийнята на підставі норми ч. 2 ст. 265 КЗпП України, то вона пред`являється до виконання саме органам державної виконавчої служби, а не до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Отже, позивач правомірно направив до відділу примусового виконання заяву із постановою про накладення штрафу.
Як вже зазначалось, 29.04.2025, на підставі норми п.9 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", відповідачем було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що рішення про стягнення коштів з бюджетних установ виконуються органами казначейства.
Таким чином, суд дійшов висновку, що повідомлення відповідача від 29.04.2025, прийняте на підставі норми п.9 ч.4 ст.4 Закону України ''Про виконавче провадження'', не відповідає критеріям правомірності, які визначені нормою ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає визнаннню протиправним та скасуванню.
Позовна вимога щодо зобов`язання відділу примусового виконання прийняти до виконання вказану постанову позивача не підлягає задоволенню, оскільки приймати чи не приймати постанову на підставі заяви стягувача, у відповідності до норм Закону України "Про виконавче провадження", є виключною дискрецією державного виконавця. Суд в даному випадку не підміняє собою суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд звертає увагу, що клопотання про зупинення провадження у справі до суду не подавались. Суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі з власної ініціативи, оскільки спірним питанням є саме те, який орган повинен виконувати постанову позивача від 11.11.2024 за його заявою від 25.04.2025. Надалі, у разі наявності підстав для відкриття виконавчого провадження, виконавець не позбавлений права вчиняти необхідні дії, які пов`язані з оскарженням постанови позивача, яка підлягає виконанню.
Крім того, виконавцем не оспорюється питання дотримання строків звернення позивача із заявою про примусове виконання від 25.04.2025, тому оцінка таким строкам судом не надавалась. Питання щодо звернення позивача до відповідача з іншими заявами про примусове виконання постанови від 11.11.2024, окрім 25.04.2025, не є спірним у даній справі.
Тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, шляхом визнання протиправним та скасування спірного повідомлення та зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача від 25.04.2025, з урахуванням висновків суду. Оскільки інтерес позивача був порушений саме відділом, то суд задовольняє позовні вимоги заявлені до нього.
Судові витрати.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи: Головне управління Державної казначейськовї служби України у Сумській області; Сумська міська рада; про визнання протиправним та скасування повідомлення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

4. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
5. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено та підписано суддею 11.08.2025, оскільки 10.08.2025 був вихідний день.
Суддя А.І. Сидорук