Справа № 360/794/25
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року справа №360/794/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Компанієць І.Д., Геращенко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача - Поліщука Андрія Юрійовича на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року у справі № 360/794/25 (головуючий І інстанції Свергун І.О.) за позовної заяви адвоката Поліщука Андрія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

18.04.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Поліщука Андрія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому представник позивача просив: визнати протиправними бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , що виражається у не внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів Оберіг щодо виключення з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , так як це вказано в його військово-обліковому документі - тимчасовому посвідчення військовозобов`язаного (замість військового квитка) НОМЕР_3 від 15.08.2016; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів Оберіг щодо виключення з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , так як це вказано в його військово-обліковому документі - тимчасовому посвідчення військовозобов`язаного (замість військового квитка) НОМЕР_3 від 15.08.2016 року.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 позов залишено без руху; запропоновано позивачеві протягом десяти календарних днів з дня отримання цієї ухвали усунути зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви шляхом надання до суду позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог статті 160 КАС України, в якій навести обґрунтування щодо залучення ІНФОРМАЦІЯ_5 в якості третьої особи, або уточнити склад осіб, які беруть участь у справі, та докази надсилання копії позовної заяви та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку, з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовною заявою.

На виконання вимог ухвали від 22.04.2025 від представника позивача 05.05.2025 до суду першої інстанції надійшла заява про усунення недоліків, до якої, зокрема, додано уточнений позов та клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого представник позивача послався на те, що згідно даних закордонного паспорту позивача, останній з моменту, коли міг дізнатися про порушене право, безперервно знаходився за кордоном в Німеччині, з 08.03.2022 року і до цього часу, тому фізично не міг реалізувати своє право на оскарження оскаржуваного рішення, тому такий строк йому повинен бути поновлений.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року у справі № 360/794/25 позовну заяву повернуто позивачу.

Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що твердження що лист і відповідь з ТЦК не є рішенням субєкта владних повноваджень в розумінні положень ч 4 статті 122 КАС України не є обєктивними та дотичними до знань позивача, оскільки як позивач міг знати що є рішенням відповідача, а що ні, це логічно було б учонити саме в відповідача.

Невійськовозобов`язані, які виключені з військового обліку військовозобов`язаних не повинні прибувати за викликом до ТЦК та СП, проходити медичний огляд ВЛК, уточнювати свої дані, оскільки не є військовозобов`язаними.

Таким чином, протиправність дій відповідача полягає в тому, що позивача взято на військовий облік, після його виключення.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно частини першою статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 120 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини другої статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга).

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд першої інстанції не погодився з твердженням представника позивача про те, що в даному випадку позивач скористався досудовим порядком вирішення спору, тому для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Суд зауважив, що, по-перше, в даному випадку законом не передбачена можливість досудового порядку вирішення спору в розумінні положень частини 4 статті 122 КАС України, оскільки, як слідує з листа відповідача 19.06.2024 № СД 1559, ОСОБА_2 звернулася з адвокатським запитом про надання інформації стосовно позивача, у відповідь на який вказаним листом надано роз`яснення.

По-друге, скаргу на дії та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_6 адвокатом ОСОБА_2 подано лише 16.01.2025, тобто через 7 місяців з моменту отримання спірного листа відповідача.

По-третє, лист ІНФОРМАЦІЯ_7 від 25.01.2025 № 413, яким також надано відповідні роз`яснення стосовно позивача, не є рішенням в розумінні положень частини 4 статті 122 КАС України.

Отримання позивачем листа ІНФОРМАЦІЯ_7 від 25.01.2025 № 413 у відповідь на скаргу представника позивача не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Щодо посилання представника позивача на перебування позивача з 08.03.2022 до цього часу за кордоном, а також на обмеження позивача у праві доступу до правосуддя суд зауважує, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач не був позбавлений права звернутися до фахівців щодо отримання юридичної допомоги, у тому числі онлайн. Позивач самостійно позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, оскільки нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Суд зауважує, що позивач не був позбавлений можливості звернутися до суду вчасно будь-яким способом, як то направлення позовної заяви засобами поштового зв`язку або звернення через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Більше того, суд вважає безпідставним посилання представника позивача на перебування позивача за кордоном, оскільки, як зазначає представник позивача, ОСОБА_1 перебуває за кордоном з 08.03.2022 до цього часу, що не завадило йому в даному випадку звернутися до суду через представника.

Верховний Суд висловлювався щодо перебування особи за кордоном, як причини пропуску визначеного законом строку на вчинення певних дій. Зокрема, у правовідносинах щодо прийняття спадщини (постанова від 13.04.2023 у справі № 607/13549/21) Верховний Суд зазначив, що перебування спадкоємців за межами країни не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка унеможливила чи в інший спосіб перешкодила вчасно здійснити таку дію.

На думку суду, самі по собі вказані доводи не впливають на можливість позивача дізнатися про порушення своїх прав у відповідній частині вимог, у тому числі за участю представника, чого позивачем тривалий час не було здійснено, що свідчить про триваючи пасивну поведінку позивача.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відсутні підстави для поновлення позивачу строку звернення до суду.

Доказів існування обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду позивачем не надано.

Підсумовуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що в заяві від 05.05.2025 про усунення недоліків представником позивача не вказано на обставини непереборного і об`єктивного характеру, існування яких значною мірою ускладнило або ж унеможливило реалізацію права на судовий захист у межах встановленого для цього строку звернення до суду, тому суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Судом встановлено, що вимоги ухвали суду від 22.04.2025 про залишення позовної заяви без руху позивачем, у строк визначений судом, виконано не в повному обсязі, недоліки позовної заяви не усунуто.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно із пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки суд не знайшов підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду та позивач не усунув недоліки позовної заяви, позовна заява підлягає поверненню.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника позивача - Поліщука Андрія Юрійовича на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року у справі № 360/794/25 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року у справі № 360/794/25 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць