Справа № 420/15683/25
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання - Пертової Д. А.

представника позивача - Голосова Ю.В.

представників відповідача - Бєлоусова М.А. , Зарудної А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за правилами загального позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, ОСОБА_1 , до відповідача, Головного управління ДПС в Одеській області, у якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, якими визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2020-2024 роки:

- №2-1553-UA0073549 від 01.11.2023 у розмірі 84354,35 грн. за податковий період 2020 року;

- №2-1553-UA0073549 від 01.11.2023 у розмірі 116904 грн. за податковий період 2021 року;

- №2-1553-UA0073549 від 01.11.2023 у розмірі 126646 грн. за податковий період 2022 року;

- №0-1553-UA0073549 від 21.05.2024 у розмірі 130542,80 грн за податковий період 2023 року;

- №0-1553-UA0073549 від 25.03.2025 у розмірі 138336,40 грн за податковий період 2024 року;

2. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області №0-1532 від 01.05.2024, якою ОСОБА_1 визначено податковий борг у сумі 354 595,82 грн.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач вважає спірні податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу протиправними і такими , що належать до скасування у зв`язку з тим, що в складі нарахувань податкового боргу знаходиться виробнича будівля, яка за своїм цільовим призначенням не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Так, позивач стверджує, що вказане нерухоме майно є виробничою будівлею, що використовується для виробництва машин та устаткування.

(б) Позиція відповідача

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов в якому заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування своїх заперечень зазначав, що відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС позивачу на дату формування податкових повідомлень-рішень належав на праві власності спірний об`єкт нерухомості нежитлової будівлі.

Відповідач стверджує, що при прийнятті спірних рішень він обґрунтовано керувався відомостями з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, оскільки будь-яких інших документів, які би вказували на приналежність нежитлових будвель до певної категорії, у розпорядженні не мав.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

04.06.2025 суд ухвалив відкрити загальне позовне провадження у справі та призначив підготовче судове засідання.

03.07.2025 суд ухвалив продовжити підготовче провадження та відклав підготовче судове засідання.

22.07.2025 суд ухвалив вважати строк звернення до адміністративного суду не пропущеним, закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті.

29.07.2025 суд ухвалив перейти до стадії ухвалення судового рішення.

IV. Обставини, встановлені судом

Позивач є власником об`єктів нежитлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1948,4 кв.м. відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Цільове призначення будівлі - для експлуатації та обслуговування виробничо-складських приміщень.

Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 21.03.2024 вказана нежитлова будівля є виробничою.

Згідно з рішенням Одеської міської ради від 18.09.2024 затверджений проєкт землеустрою, щодо відведення позивачу в оренду земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул. Бугаївська, 27 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема із енергогенеруючим блоком.

Відповідно до договору оренди землі від 07.02.2025 позивач є орендарем земельної ділянки , площею 0,2531 га , яка розташована у АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розміщений об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля, що належить ОСОБА_1 на праві власності. Земельна ділянка надається в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема із енергогенеруючим блоком.

Позивач є власником Малого підприємства у вигляді ТОВ Технічний науково-виробничий центр ТОМ та володіє 95% статутного капіталу підприємства.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань Мале підприємство у вигляді ТОВ Технічний науково-виробничий центр ТОМ здійснює виробництво машин і устаткування загального призначення.

У сертифікатах ДП Одесастандартметрологія на систему управління якістю стосовно проєктування та виробництва устаткування Малого підприємства у вигляді ТОВ Технічний науково-виробничий центр ТОМ від 14.11.2017 виробничою адресою підприємства зазначено: м.Одеса, вул. Бугаївська, 27.

Розпорядженням Одеської обласної військової адміністрації від 12.03.2024 Мале підприємство у вигляді ТОВ Технічний науково-виробничий центр ТОМ визначено критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області.

Згідно з актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 18.07.2022, виробничих приміщень , розташованих за адресою: м.Одеса, вул. Бугаївська,27 встановлені пошкодження вказаного об`єкта.

Відповідач сформував в автоматичному режимі податкові повідомлення - рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки , сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2020-2024 роки:

- №2-1553-UA0073549 від 01.11.2023 у розмірі 84354,35 грн. за податковий період 2020 року;

- №2-1553-UA0073549 від 01.11.2023 у розмірі 116904 грн. за податковий період 2021 року;

- №2-1553-UA0073549 від 01.11.2023 у розмірі 126646 грн. за податковий період 2022 року;

- №0-1553-UA0073549 від 21.05.2024 у розмірі 130542,80 грн за податковий період 2023 року;

- №0-1553-UA0073549 від 25.03.2025 у розмірі 138336,40 грн за податковий період 2024 року.

Також відповідач сформував податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області №0-1532 від 01.05.2024, якою визначив податковий борг у сумі 354 595,82 грн.

31.03.2025 позивач надав відповідачу заяву про проведення звірки по податку на нерухоме майно, відмінне земельної ділянки.

29.04.2025 відповідач надав позивачу письмову відповідь про відсутність законних підстав для скасування спірних податкових повідомлень-рішень

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

За положеннями п.п.14.1.129-1 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.

Відповідно до п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України: об`єктом оподаткування нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з підпунктом є п.п. 266.2.2. п.266.2 ст.266 ПК України не є об`єктом оподаткування:

будівлі промисловості, віднесені до класу "Промислові та складські будівлі" (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Сервісом Державної статистики України для визначення кодів видів економічної діяльності за КВЕД - 2005, КВЕД - 2010 виробництво спеціалізованих компонентів і частин , аксесуарів та приладдя для машин і устаткування , відповідно для загального правила класифікації, відносяться до того ж класу, що й виробництво машин і устаткування, для яких ці частини і аксесуари призначені.

З аналізу зазначених норм податкового законодавства випливає, якщо власники об`єктів житлової нерухомості використовують їх для промислового виробництва, то такі об`єкти нерухомості не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постановах від 10.04.2020 у справі № 823/1751/17 та від 21.10.2020 у справі №520/8580/18.

Звертаючись до фактів цієї справи суд встановив, що позивач є засновником Малого підприємства у вигляді ТОВ Технічний науково-виробничий центр ТОМ , основним видом діяльності якого є виробництво інших машин і устаткування. Позивач відповідно до статуту підприємства володіє 95 % статутного капіталу. У сертифікатах ДП Одесастандартметрологія на систему управління якістю стосовно проєктування та виробництва устаткування Малого підприємства у вигляді ТОВ Технічний науково-виробничий центр ТОМ від 14.11.2017 виробничою адресою підприємства зазначено: м.Одеса, вул. Бугаївська, 27. Те, що у приміщенні за вказаною адресою відбувається виробнича діяльність свідчать також і інші докази: технічні характеристики БТІ, зазначення цільового призначення приміщення в Реєстрі речових прав на нерухоме майно та в договорі про передачу в оренду земельної ділянки, на якій розміщений об`єкт нерухомості, акт комісійного обстеження об`єкта , пошкодженого внаслідок збройної агресії рф.

Таким чином, за сукупністю доказів суд вважає доведеною позицію позивача про використання ним спірного об`єкта житлової нерухомості для здійснення виробництва, що виключає його з об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно.

Суд вважає спірні рішення відповідача необґрунтованими, прийнятими без врахування усіх необхідних обставин, керуючись наступним.

Так, 31.03.2025 позивач звертався до відповідача з заявою про проведення звірки з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. У заяві крім іншого позивач зазначив, що будівля, розташована на земельній ділянці, площею 0,2607 га, не оподатковується податком на нерухоме майно , просив зробити звірку з зазначенням найменування, адреси, розміру загальної площі об`єкта нежитлової нерухомості , що перебувають у власності платника податку та нарахованої суми податку за календарний період. Проте з огляду на зміст відповіді на заяву відповідач звірку не проводив.

Відповідно до п.п. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПКУ платники Податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних, зокрема щодо об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку, та нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником Податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема, документів на право власності, контролюючий орган за податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми Податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Крім того, згідно з абзацом другим п.п. 266.7.4 п. 266.7 ст. 266 ПКУ у разі подання платником Податку контролюючому органу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, відомості про яке відсутні у базі даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними особами здійснюється на підставі поданих платником Податку відомостей до отримання контролюючим органом відомостей від органів державної реєстрації прав на нерухоме майно про перехід права власності на об`єкт оподаткування.

Отже, на підставі викладеного, суд робить висновок про необґрунтованість спірних рішень, що свідчить про їх протиправність та належність їх до скасування.

VI. Судові витрати

З урахуванням висновку суду про задоволення позовних вимог, на підставі ч.1 ст.139 КАС України, суд здійснює розподіл судових витрат на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, якими визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки , сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2020-2024 роки:

- №2-1553-UA0073549 від 01.11.2023 у розмірі 84354 (вісімдесят чотири тисячі триста п`ятдесят чотири) ,35 грн. за податковий період 2020 року;

- №2-1553-UA0073549 від 01.11.2023 у розмірі 116904 (сто шістнадцять тисяч дев`ятсот чотири), 00 грн. за податковий період 2021 року;

- №2-1553-UA0073549 від 01.11.2023 у розмірі 126646 (сто двадцять шість тисяч шістсот сорок шість), 00 грн. за податковий період 2022 року;

- №0-1553-UA0073549 від 21.05.2024 у розмірі 130542 (сто тридцять тисяч п`ятсот сорок дві),80 грн за податковий період 2023 року;

- №0-1553-UA0073549 від 25.03.2025 у розмірі 138336 (сто тридцять вісім тисяч триста тридцять шість), 40 грн за податковий період 2024 року;

3.Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області №0-1532 від 01.05.2024, якою ОСОБА_1 визначено податковий борг у сумі 354 595 (триста п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) ,82 грн.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (; 65044, м.Одеса, вул. Семінарска,5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) витрати на оплату судового збору у розмірі 7179 (сім тисяч сто сімдесят дев`ять), 04 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО