Справа № 200/5916/25
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 серпня 2025 року Справа №200/5916/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення інформації до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1 про «Порушення правил військового обліку» та направити лист про виключення ОСОБА_1 з бази інформаційного ресурсу Інформаційної підсистеми «Розшук» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» як такого, що перебуває у розшуку.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу (пункт 3); позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) (пункт 5).

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з огляду на наступне.

Адміністративний позов поданий до суду представником позивача з використанням електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено 2 позовних вимоги немайнового характеру, при цьому вимога зобов`язального характеру є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Враховуючи, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі: з 1 січня 2025 року 3 028,00 грн., за подання даного адміністративного позову розмір судового збору складає 1211,20 грн.

Відповідно ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, оскільки позивач звернувся до суду в електронній формі, то розмір судового збору має складати 968,96 грн.

Судом встановлено, що до позовної заяви позивач додав квитанцію ZR98-L87K-1ETE від 01.07.2025 про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

При перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про судовий збір", судом із системи «Діловодство спеціалізованого суду» установлено, що квитанція № ZR98-L87K-1ETE від 01.07.2025 на суму 2 422,40 грн обліковується як доказ сплати судового збору в адміністративній справі № 200/4837/25.

Ухвалою суду від 18.07.2025 у справі № 200/4837/25 позов повернуто позивачеві.

Також судом із системи «Діловодство спеціалізованого суду» установлено, що квитанцію № ZR98-L87K-1ETE від 01.07.2025 на суму 2 422,40 грн представник позивача подавав, як доказ сплати судового збору в адміністративній справі № 200/5791/25.

Ухвалою суду від 04.08.2025 у справі № 200/5791/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій щодо внесення інформації до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про порушення правил військового обліку та зобов`язання виключити з Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані відносно зобов`язаного ОСОБА_1 з бази інформаційного ресурсу Інформаційної підсистеми "Розшук" інформаційно-комунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України", як такого, що перебуває в розшуку повернуто позивачу.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Таким чином, судовий збір, сплачений в адміністративній справі № 200/4837/25, підлягає поверненню позивачу у разі подання відповідної заяви.

Отже, квитанцію № ZR98-L87K-1ETE від 01.07.2025 на суму 2 422,40 не може бути прийнято як доказ сплати судового збору за подання позовної заяви в межах адміністративної справи № 200/5916/25.

Суд враховує висновок колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, викладений у постанові від 05.08.2021 у справі № 160/5879/20 (адміністративне провадження № К/9901/11999/21.

Так, у вищевказаній постанові колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду зазначено: «Отже, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної адміністративної справи. Так, згідно наданих скаржником до суду апеляційної інстанції доказів, судом апеляційної інстанції при прийняті оскаржуваного рішення встановлено, що надана до суду на виконання вимог ухвали від 19 січня 2021 року копія платіжного доручення № 705087 від 21 грудня 2020 року не свідчить про виконання скаржником вимог цієї ухвали суду, оскільки згідно з випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України судовий збір сплачений позивачем згідно з платіжним дорученням № 705087 від 21 грудня 2020 року зараховано до спецфонду як судовий збір сплачений у справі № 160/10123/20, тобто копія зазначеного платіжного доручення підтверджує факт зарахування судового збору по іншій судовій справі. З огляду на викладене, звертаючись до суду із апеляційною скаргою, позивач був зобов`язаний сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду документ, який підтверджує сплату судового збору саме у межах цієї справи № 160/5879/20. Разом із тим, як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, судовий збір за наданим позивачем платіжним дорученням сплачений і зарахований при розгляді іншої адміністративної справи.».

Вищевикладене дає підстави для висновку, що за подання будь-якої повторної заяви (позовна заява, заява про забезпечення позову, апеляційна скарга тощо) не передбачено зарахування судового збору, зарахованого в межах іншої справи, незважаючи на те, чи була вона розглянута.

Оскільки строк заявлення клопотання про повернення судового збору законом не обмежено, позивач має право повернути судовий збір за його клопотанням у справі № 200/4837/25 в будь-який час, адже його позовна заява повернута.

Натомість, при вирішенні спору по суті у справі № 200/5916/25, судом буде вирішуватись питання про відшкодування судових витрат, понесених сторонами, і вищевказана обставина може призвести до подвійного відшкодування однієї і тієї ж суми судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору у сумі 968,96 грн в межах адміністративної справи № 200/5916/25.

Посилання представника позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03 квітня 2025 року у справі №320/4300/24, суд не приймає, оскільки обставини щодо сплати судового збору є релевантними обставинам щодо подання доказів сплати судового збору у межах розгляду однієї справи.

В даному випадку суд бере до уваги висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 13 лютого 2019 року у справі № 1540/3297/18, від 12 жовтня 2023 року у справі № 160/554/23, які стосуються застосування частини п`ятої статті 6 Закону № 3674-VI, яка прямо передбачає, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах, про що зазначено також у постанові Верховного суду викладені у постанові від 03 квітня 2025 року справа №320/4300/24.

Відповідно до пункту частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду доказ про сплату судового збору у визначеному судом розмірі за вимоги немайнового характеру.

Керуючись статтями 122, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду доказ про сплату судового збору у визначеному судом розмірі за вимоги немайнового характеру.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Повідомити позивачу, що вищевказані документи можуть бути подані до суду шляхом направлення їх через підсистему "Електронний суд".

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Буряк